indoevropski jezik From Wikipedia, the free encyclopedia
Albánščina je indoevropski jezik, ki ga govori okoli 6 milijonov prebivalcev zahodnega Balkanskega polotoka v jugovzhodni Evropi, večinoma Albanci.
Albanščina | |
---|---|
shqip | |
Izgovarjava | ʃcip |
Materni jezik | Albanija, Srbija, Črna gora, Republika Makedonija Grčija, Italija in druge države; albanska diaspora |
Št. maternih govorcev | (7,4 milijonov cited 1989–2007)[1] |
indoevropski
| |
Narečja | Arbëreshë
Arvanitika
Gegovsko (Gegë)
Toskovsko (Toskë)
|
Pisava | latinica (albanska abeceda) albanska Braillova pisava |
Uradni status | |
Uradni jezik | ![]() ![]() |
Priznani manjšinski jezik | |
Regulator | Akademija znanosti Albanije (Akademia e Shkencave e Shqipërisë) |
Jezikovne oznake | |
ISO 639-1 | sq |
ISO 639-2 | alb (B) sqi (T) |
ISO 639-3 | sqi – vključene oznakePosamezne oznake: aae – arbereščina aat – arvanitika aln – gegovska albanščina als – toskovska albanščina |
Glottolog | alba1267 |
Linguasphere | 55-AAA-aaa do 55-AAA-ahe (25 variacij) |
![]() | |
Albanska abeceda ima 36 črk: a, b, c, ç, d, dh, e, ë, f, g, gj, h, i, j, k, l, ll, m, n, nj, o, p, q, r, rr, s, sh, t, th, u, v, x, xh, y, z, zh.
Izgovarjava črk, ki jih v slovenski abecedi ni:
ç - identičen slovenskemu č
ë - izgovarja se kot polglasnik e
gj - izgovarjava kot đ
l - hkratni izgovor lj
ll - enak slovenskemu l
nj - hkratna izgovarjava nj
q - kot ć
rr - ojačan r
sh - ustreza slovenskemu š
th - izgovarjava kot v angleški besedi thank (ni zvočen)
dh - izgovarjava kot th, vendar je zvočen
x - hkratna izgovarjava dz
xh - izgovarjava kot dž
y - kot ü
zh - ustreza slovenskemu ž
Albanščina je samostojen jezik v okviru indoevropske družine. Indoevropski izvor albanščine je leta 1854 utemeljil nemški jezikoslovec Franz Bopp.
Točen izvor albanščine v okviru indoevropskih jezikov ni dokončno pojasnjen. Razlog za to je vsaj delno treba pripisati dejstvu, da so prvi pisni viri v albanščini nastali pozno, šele v 15. stoletju, do tedaj pa je albanščina sprejela veliko latinskih, turških in slovanskih leksikalnih vplivov.
V preteklosti se je pogosto pojavljala razlaga, da je albanščina potomka ilirskega jezika. Ker pa je o jeziku antičnih Ilirov znanega zelo malo, je treba razlago o ilirskem izvoru albanščine razumeti kot zgolj hipotetično, saj so trdni jezikoslovni dokazi zanjo minimalni.
Jezikoslovec Vladimir Orel meni, da pradomovina albanščine zagotovo ni današnja Albanija in tudi ne področje starodavnega Ilirika, temveč je njen izvor treba iskati bolj severno, v notranjosti balkanskega polotoka. Najpogosteje navajan dokaz v prid tej razlagi je balkansko substratno besedišče, ki je skupno albanskemu in romunskemu jeziku. Tudi latinske besede v albanščini kažejo podoben fonetični razvoj kot v romunščini, kar kaže, da je bila albanščina romanizirana pod vplivom južnobalkanske latinščine, ki se je govorila v nekdanji rimski provinci Dakiji in bila obenem podlaga za nastanek romunščine. Albanščina je tako rezultat delne (prekinjene) romanizacije, romunščina pa rezultat popolne romanizacije. Da pradomovina Albancev ni mogla biti ob Jadranu, dokazuje tudi dejstvo, da albanščina nima lastnega besedja, povezanega z morjem in pomorstvom, temveč je ustrezne izraze prevzela iz latinščine (npr. peshk 'riba' < lat. piscis, ishull 'otok' < lat. insula) ali pa uporablja metaforična poimenovanja (npr. det 'morje' < praalbansko *deubeta, prvotno 'globina', prim. gotsko diupiþa, angleško depth). Po mnenju Orla je najverjetnejša pradomovina albanščine obsegala področje rimske province Dacie Ripensis, kar pomeni današnjo severozahodno Bolgarijo in skrajni vzhod Srbije, lahko pa je segala še severneje do Karpatov in Beskidov.[2] Če hipoteza drži, predniki Albancev niso bili sorodni z Iliri, temveč z Dačani.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.