Elephas, po slovensky slon, je rod z čeľade slonovité.
Zo žijúcich druhov dnes zahŕňa len slona ázijského (Elephas maximus) - charakteristiku pozri v článku o slonovi ázijskom.
Súčasná systematika
rod Elephas:
- africké druhy :
- †Elephas nawataensis - alternatívne zaraďovaný ako zrušený a rozdelený do druhov †Primelephas korotorensis a †Stegotetrabelodon orbus [1][2][3]
- (skupina bez mena) - alternatívne sa celá alebo časť tejto skupiny zaraďuje do rodu Palaeolodoxon, konkrétne sa do rodu Palaeoloxodon zaraďujú (i) buď druhy ekorensis, recki a jolensis, (ii) alebo len druh recki, (iii) alebo staršie len druh jolensis (dole sú uvedené synonymné názvy pre prípad i); podrobnosti o tejto skupine pozri v článku Palaeoloxodon
- †Elephas ekorensis (Palaeoloxodon ekorensis)
- †slon Reckiho (Elephas recki, Palaeoloxodon recki)
- †Elephas jolensis (Palaeoloxodon jolensis) (často písané nesprávne: iolensis)
- ?†Elephas moghrebiensis - alternatívne zaraďovaný do druhu Mammuthus meridionalis alebo do druhu Elephas recki [2][4]
- ázijské druhy:
- (skupina bez mena)
- †Elephas planifrons - (1) alternatívne sa zaraďuje do rodu Mammuthus (a to novšie ako súčasť druhu Mammuthus meridionalis a sčasti aj príbuzných druhov a staršie ako druh Mammuthus planifrons či Archidiskodon planifrons) alebo do samostatného rodu Protelephas (ako Protelephas planifrons) - porov. napr. [5][6][7][8]; (2) v prvej polovici 20. stor. sa do druhu Elephas planifrons mylne zaraďovali aj niektoré európske nálezy mamutov
- †Elephas platycephalus
- (skupina bez mena)
- †Elephas beyeri - alternatívne zaraďovaný do druhu Palaeoloxodon namadicus [9][10][11]
U mnohých autorov rod Elephas zahŕňa (ako podrod) aj to, čo sa inde klasifikuje ako rod Palaeoloxodon. Počet autorov klasifikujúcich Palaeoloxodon ako samostatný rod vzrástol najmä po prácach Meyer et al. 2017 a Palkopoulou et al. 2018 (pozri vysvetlenie v článku Palaeoloxodon).
Donedávna sa do rodu Elephas zaraďovali aj (všetky alebo niektoré) nasledujúce druhy:
- -†Elephas celebensis: dnes = Stegoloxodon celebensis
- -†Elephas indonesicus: dnes = Stegoloxodon indonesicus
- -†Elephas youheensis (=Palaeoloxodon youheensis, Mammuthus youheensis): dnes patrí do druhu Mammuthus rumanus[5]
- -†Elephas creticus (=Palaeoloxodon creticus): dnes = Mammuthus creticus
- -†Elephas africanavus (porov. napr. Anguire 1969[12]): dnes = Mammuthus africanavus
- -†Elephas subplanifrons (porov. napr. Anguire 1969): dnes = Mammuthus subplanifrons
- -†Elephas pomeli: dnes je zrušený a rozdelený do druhov Palaeoloxodon jolensis a Loxodonta atlantica
Zdroje súčasnej systematiky (pokiaľ vyššie nie je uvedené inak) sú:[1][13][14][15][16][17][2][18][19][20][21][22][23][24][5][25]
Staršia systematika
V textoch zhruba do 20./30. rokov 20. storočia rod Elephas (po slovensky slon) často zahŕňal okrem toho, čo zahŕňa v súčasnej systematike, aj dnešné rody Palaeoloxodon, Loxodonta a Mammuthus; niekedy aj dnešné rody Stegodon a Stegolophodon; a zhruba do polovice 19. storočia u menšiny autorov aj mastodonty (t.j. mastodonty v širokom zmysle). Ak rod Elephas zahŕňal všetky uvedené rody vrátane mastodontov, tak vlastne zodpovedal celému dnešnému taxónu Elephantiformes (resp. presnejšie: Elephantiformes okrem tých dnešných rodov a druhov, ktoré v tom čase ešte neboli známe).
V textoch zvyšnej časti 20. storočia rod Elephas zahŕňal:
- zhruba to isté ako v súčasnej systematike (a to buď bez alebo vrátane taxónu Palaeoloxodon, v posledných desaťročiach 20. storočia však už väčšinou vrátane taxónu Palaeoloxodon), alebo
- zriedkavo: to isté ako do 20./30. rokov 20. storočia (ale bez rodu Stegodon, rodu Stegolophodon a mastodontov), alebo
- zriedkavo: len druh slon ázijský (Elephas maximus) [takto rod Elephas definuje Osborn 1942].[26][6][27][19][28][29][30][31][32][33][34][35][36][37][38][39][40][41][42][43][44]
Manthi, F.K., Sanders, W.J., Plavcan, J.M. et al. Late Middle Pleistocene Elephants from Natodomeri, Kenya and the Disappearance of Elephas (Proboscidea, Mammalia) in Africa. J Mammal Evol 27, 483–495 (2020). https://doi.org/10.1007/s10914-019-09474-9 WERDELIN, Lars; SANDERS, William Joseph. Cenozoic Mammals of Africa. [s.l.] : Univ of California Press, 2010. 986 s. ISBN 978-0-520-25721-4. S. 232-235, 225. Sanders, William & Haile-Selassie, Yohannes. (2011). A New Assemblage of Mid-Pliocene Proboscideans from the Woranso-Mille Area, Afar Region, Ethiopia: Taxonomic, Evolutionary, and Paleoecological Considerations. Journal of Mammalian Evolution. 19. 10.1007/s10914-011-9181-y.
Geraads, Denis & Metz-Muller, Florence. Proboscidea (Mammalia) from the late Pliocene of Ahl al Oughlam (Casablanca, Morocco). Neues Jahrbuch fur Geologie und Palaontologie - Monatshefte. 1999. 52-64. 10.1127/njgpm/1999/1999/52. S. 61
WEI Guang-biao et al. Pliocene and Early Pleistocene Primitive Mammoths of Northern China: Their revised taxonomy, biostratigraphy and evolution. In: Journal of Geosciences, Osaka City University Vol. 49, Art. 5, p.59-101, March,2006 OSBORN, H. F. Proboscidea. Volume II. New York. 1942 (väčšina strán knihy)
Alexandra van der Geer; LYRAS, George; John de Vos; DERMITZAKIS, Michael. Evolution of Island Mammals (Adaptation and Extinction of Placental Mammals on Islands). [s.l.] : John Wiley & Sons, 2011. 496 s. ISBN 978-1-4443-9128-2. S. 212, 307. DUBROVO, I. A. A history of elephants of the Archidiskodon-Mammuthus phylogenetic line on the territory of the USSR. In: J. A. Orlov Memorial Number - Journal of Palaentological Society of India, vol. 20, 1977 (for 1975) Alexandra van der Geer; LYRAS, George; John de Vos; DERMITZAKIS, Michael. Evolution of Island Mammals (Adaptation and Extinction of Placental Mammals on Islands). [s.l.] : John Wiley & Sons, 2011. 496 s. ISBN 978-1-4443-9128-2. S. 223. Van den Bergh, Gert. (1999). The Late Neogene elephantoid-bearing faunas of Indonesia and their palaeozoogeographic implications: A study of the terrestrial faunal succession of Sulawesi, Flores and Java, including evidence for early hominid dispersal east of Wallace's Line. Scripta Geologica. 117. 1-388. S. 245, 335 Geer, Alexandra van der & Van den Bergh, Gert & Lyras, George & Wibowo, Unggul & Due, Rokus & Setiyabudi, Erick & Drinia, Hara. (2016). The effect of area and isolation on insular dwarf proboscideans. Journal of Biogeography. 43. 10.1111/jbi.12743. citované in: Shoshani et al. 1996
A. Athanassiou, A. A. E. van der Geer, and G. A. Lyras. 2019. Pleistocene insular Proboscidea of the Eastern Mediterranean: A review and update. Quaternary Science Reviews 218:306-321 PALKOPOULOU, E. et al. Genomic history of extinct and living elephantids. In: Proceedings of the National Academy of Sciences Mar 2018, 115 (11) E2566-E2574; DOI: 10.1073/pnas.1720554115 Meyer M, Palkopoulou E, Baleka S, et al. Palaeogenomes of Eurasian straight-tusked elephants challenge the current view of elephant evolution. Elife. 2017;6:e25413. Published 2017 Jun 6. doi:10.7554/eLife.25413 MADE, J. van der. The evolution of the elephants and their relative. 2010 GILBERT, W. Henry; ASFAW, Berhane. Homo Erectus (Pleistocene Evidence from the Middle Awash, Ethiopia). [s.l.] : University of California Press, 2008. 458 s. ISBN 978-0-520-25120-5. S. kapitola Elephantidae. TODD, N. E. New Phylogenetic Analysis of the Family Elephantidae Based on Cranial-Dental Morphology. In: THE ANATOMICAL RECORD 293:74–90 (2010) SHOSHANI, Jeheskel; TASSY, Pascal. The Proboscidea (Evolution and Palaeoecology of Elephants and Their Relatives). [s.l.] : Oxford University Press, 1996. 472 s. ISBN 978-0-19-854652-8. S. najmä kap. 1, 18 a Appendix. Tong, Haowen & Patou-Mathis, M., 2003 - Mammoth and other proboscideans in China during theLate Pleistocene - in: Reumer, J.W.F., De Vos, J. & Mol, D. (eds.) - ADVANCES INMAMMOTHRESEARCH(Proceedings of the Second International Mammoth Conference, Rotterdam, May 16-20 1999) - DEINSEA 9: 421-428 [ISSN 0923-9308] Published 24 May 2003 Mikko's Phylogeny Archive [online]. mv.helsinki.fi, [cit. 2020-11-12]. Dostupné online. ZHANG, Wentang; Pei-ji Chen; PALMER, Allison R.. Biostratigraphy of China. [s.l.] : Elsevier, 2003. 599 s. ISBN 978-7-03011314-6. S. 587. ESSEN, Johan Albert van. Tracing Transitions. An overview of the evolution and migrations of the genus Mammuthus BROOKES, 1828 (Mammalia, Proboscidea). Department of Zoology and Zooarchaeology, Faculty of Archaeology, Leiden University. 2011 (Part 1) TODD, N. E. New Phylogenetic Analysis of the Family Elephantidae Based on Cranial-Dental Morphology. In: THE ANATOMICAL RECORD 293:74–90 (2010) Malcolm C. McKenna; BELL, Susan K.. Classification of Mammals (Above the Species Level). [s.l.] : Columbia University Press, 1997. 640 s. ISBN 978-0-231-52853-5. S. 504. CARROLL, R. L. Vertebrate paleontology and evolution. 1988, S. 646
Grzimek, B. ed. Het leven der dieren XII. Utrecht: Uitgeverij Het Spectrum, 1973.
ADAM, K. D. Die Bedeutung der pleistozänen Säugetier-Faunen Mitteleuropas für die Geschichte des Eiszeitalters. 1961 (Poznámka: Obrázok označený Tabelle 1 je uvedený aj Encyklopédii archeológie od vyd. Obzor z roku 1986 na S. 700) SIMPSON, G. G. The principles of classification and a classification of mammals. 1945, S. 134
LYDEKKER, R. A geographical history of mammals. 1896, S. 282 STEINMANN, Gustav; DÖDERLEIN, Ludwig. Elemente der Paläontologie. [s.l.] : Engelmann, 1890. 848 s. Dostupné online. S. 756-762. COPE, E. D. The Proboscidea. In: The American Naturalist, April 1889, S. 195-196 Palaeontographica (Beiträge zur Naturgeschichte der Vorzeit). [s.l.] : Schweizerbart, 1870. 390 s. Dostupné online. S. 1-3. BLAINVILLE, H.-M. D. de et al. Ostéographie, ou, Description iconographique comparée du squelette et du système dentaire ..., T. 3 POČTA, Filip. Rukověť palaeozoologie. Zväzok II, Vertebrata. Praha : Česká akademie císaře Františka Josefa pro vědy, slovesnost a umění, 1905. 310 s. S. 228 – 229.
Obzor č. 13, 5. mája 1868, S. 99. Pierer's Universal-Lexikon, Band 5. Altenburg 1858, S. 631-633.