obec na Slovensku v okrese Brezno From Wikipedia, the free encyclopedia
Bacúch je obec na Slovensku v okrese Brezno.
Bacúch | |
obec | |
Štát | ![]() |
---|---|
Kraj | Banskobystrický kraj |
Okres | Brezno |
Región | Horehronie |
Vodný tok | Bacúšsky potok |
Nadmorská výška | 605 m n. m. |
Súradnice | 48°51′26″S 19°48′27″V |
Rozloha | 38,19 km² (3 819 ha) [1] |
Obyvateľstvo | 897 (31. 12. 2023) [2] |
Hustota | 23,49 obyv./km² |
Prvá pís. zmienka | 1274[3]/1563[4] |
Starosta | Michal Chovanec[5] (nezávislý) |
PSČ | 976 64 (pošta Beňuš) |
ŠÚJ | 508446 |
EČV (do r. 2022) | BR |
Tel. predvoľba | +421-48 |
Adresa obecného úradu |
Obecný úrad Hlavná 279 Bacúch 976 64 Beňuš |
E-mailová adresa | obecnyurad@bacuch.sk |
Telefón | 618 83 01 |
Fax | 618 83 83 |
Poloha obce na Slovensku
| |
Interaktívna mapa obce | |
Wikimedia Commons: Bacúch | |
Webová stránka: Bacuch.sk | |
Mapový portál GKÚ: katastrálna mapa | |
Freemap Slovakia: mapa | |
OpenStreetMap: mapa | |
Portály, ktorých súčasťou je táto stránka: | |
Obec Bacúch sa nachádza v severnej časti Banskobystrického kraja v okrese Brezno. Katastrálne územie obce Bacúch spadá do geomorfologického celku Horehronské podolie. Sever územia obce patrí do geomorfologického celku Nízke Tatry a južná časť oddelená riekou Hron je súčasťou Veporských vrchov. Bacúch na východe susedí s obcou Polomka a na západe s obcou Beňuš. Najsevernejším bodom je vrch Jánov Grúň (1 393 m n. m.) a najjužnejšou časťou je územie medzi vrchmi Blato (1 195 m n. m.) a Lešník (1 312 m n. m.). Najvyšším bodom je vrch Končisté (1 474 m n. m.) v severnej časti územia. Samotná obec sa nachádza vo výške v rozmedzí 590 – 630 m n. m.
Existenciu Bacúcha ako najstaršej dediny na Horehroní možno dokázať archeologicky aj písomne už od 13. storočia. Prvá písomná zmienka o území Bacúcha je v listine z roku 1274, ktorá zaručovala Bogomírovi z Liptovského rodu v tejto oblasti ryžovať zlato. Oblasť spomínali ako silva Wazuch, čo v preklade znamená les Bacúch. Vďaka tejto výsade na tomto území vznikla osada Wazych, ktorá však mala charakter sezónneho osídlenia. Po vyťažení zlata osada s najväčšou pravdepodobnosťou zanikla. Až do 16. storočia sú dôkazy o existencii stáleho osídlenia na tomto území nejasné. V 15. storočí sa objavujú dôkazy o osídlení Bacúšskej doliny, a to prevažne slovenským etnikom. Postupne sa tu začali usídľovať Nemci za účelom ťažby a Valasi s poľským alebo rusínskym etnikom.
Lesy sú zastúpené najmä smrekom a listnatými stromami (buk, dub, lipa a javor). Bohaté zastúpenie má aj živočíšstvo, v okolí žije medveď hnedý, rys ostrovid, vlk dravý, líška hrdzavá, jazvec lesný alebo kuna lesná.[6]
V potoku žije pstruh potočný, lipeň timiánový alebo hlaváč pásoplutvý. Okolie obce je posilnené bohatstvom podzemných vôd. Tie vyvierajú v prameňoch a môžu slúžiť pre účel pitnej vody.[6]
S cieľom zachovať ľudové zvyky a tradície vznikol v 20. storočí folklórny súbor Bacúšan. Tradícia založenia sa datuje od roku 1937. V tomto roku vystúpil súbor po prvý raz na národnopisných slávnostiach na Sliači.[8]
Tradičný ľudový odev na Bacúchu sa postupne prestával nosiť po druhej svetovej vojne. Približný zánik nosenia kroja sa pohybuje okolo 50. rokov 20. storočia.[8] Bacúšske kroje sú vyšívané krížikovou výšivkou a ich dominantnou farbou je bordová.
Minister obrany SR Peter Gajdoš v roku 2020 obec ocenil „Pamätnou medailou k 75. výročiu Slovenského národného povstania a skončenia druhej svetovej vojny“[9] ako obec, vypálenú počas druhej svetovej vojny.[10][11]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.