From Wikipedia, the free encyclopedia
Vlhkosť vzduchu je obsah vody vo vzduchu (atmosfére). Množstvo vlhkosti ktorú môže vzduch pohltiť závisí od jeho teploty.
Vzduch ktorý neobsahuje žiadnu vodnú paru sa nazýva suchý vzduch, vzduch s obsahom vodnej pary vlhký vzduch. Pre fyzikálne výpočty a technické aplikácie sa často používajú nasledovné spôsoby vyjadrenia vlhkosti vzduchu.
Absolútna vlhkosť je hmotnosť vodných pár v objeme vlhkého vzduchu. Označuje sa a má jednotku kg.m-3.[1]
kde:
Relatívna vlhkosť je pomer množstva vlhkosti k maximálnemu možnému množstvu pri rovnakej teplote. Označuje sa a udáva sa v percentách.[1]
kde:
Relatívna vlhkosť môže nadobúdať hodnoty v rozmedzí 0 - 1 (0 - 100%).
Špecifická vlhkosť je hmotnosť vodných pár pripadajúcich na jednotku hmotnosti suchého vzduchu. Označuje sa a má jednotku kg.kgsv-1.[1]
kde:
V meteorológii je definovaná týmito veličinami (prvé tri sú uvedené v predošlej kapitole):
V atmosfére sa voda nachádza vo všetkých troch skupenstvách. Medzi aktívnym povrchom a atmosférou prebieha neustála výmena vlahy, ktorá sa uskutočňuje prostredníctvom turbulentného prúdenia a molekulárnou difúziou. Obsah vodnej pary vo vzduchu má vplyv na priebeh rôznych procesov v atmosfére, napr. na bilanciu žiarenia, čistotu ovzdušia a podobne.
Výkyvy charakteristík vlhkosti vzduchu vo všeobecnosti súvisia s periodickými zmenami teploty vzduchu. Suchý vzduch má relatívnu vlhkosť 0 %, vzduch nasýtený vodnou parou má relatívnu vlhkosť 100 %.
Podľa obsahu vlhkosti možno vzduch rozdeliť na:[1]
Ak zohrejeme v zime chladný vzduch na príjemnú teplotu, aj pri konštantnom množstve vodných pár vo vzduchu, klesne jeho relatívna vlhkosť. Je to zapríčinené tým že pri vyššej teplote dokáže vzduch pohltiť väčšie množstvo vodných pár. Najpríjemnejšia vlhkosť vzduchu pre človeka je pri hodnote relatívnej vlhkosti 50-60 %. Preto je pri klimatizačných a vykurovacích zariadeniach v budovách potrebné riešiť aj zvlhčovanie alebo vysušovanie vzduchu.