slovanský národ, ktorý žije prevažne na Slovensku From Wikipedia, the free encyclopedia
Slováci (jednotné číslo mužský rod: Slovák, jednotné číslo ženský rod: Slovenka; staršie názvy pozri nižšie) sú západoslovanský národ, ktorý tvorí väčšinu obyvateľstva na Slovensku a menšinu v USA, Česku, Srbsku (Vojvodine), Maďarsku a v niektorých ďalších štátoch.
![]() | |||||||||||||||||||||||||||
Známi Slováci 1. rad: Anton Bernolák, Ľudovít Štúr, Andrej Hlinka, Štefan Banič 2. rad: Jozef Miloslav Hurban, Aurel Stodola, Adam František Kollár, Milan Hodža 3. rad: Pavol Országh Hviezdoslav, Milan Rastislav Štefánik, Gustáv Husák, Alexander Dubček | |||||||||||||||||||||||||||
Populácia | |||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
cca 5,5 – 7 mil. [pozn 1] | |||||||||||||||||||||||||||
Krajina s významnou populáciou | |||||||||||||||||||||||||||
![]() | |||||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||||
Jazyk(y) | |||||||||||||||||||||||||||
Náboženstvo | |||||||||||||||||||||||||||
rímskokatolíci, luteráni, gréckokatolíci a iné | |||||||||||||||||||||||||||
Príbuzné národy | |||||||||||||||||||||||||||
Česi, Poliaci |
Do polovice 20. storočia sa do pojmu Slováci často zahŕňali aj Moravskí Slováci, t. j. obyvatelia územia východne od línie Hustopeče – Napajedla[11][12] zvaného Slovácko, staršie aj Moravské Slovensko.
Súčasný slovenský názov etnika/národa je Slováci, pričom jednotné číslo mužského rodu je Slovák, jednotné číslo ženského rodu Slovenka (staršie Slováčka a Slovákyňa[13]) a prídavné meno je slovenský (zastarano slovácky[14]).[15] Tvar Slovák/Slováci ako označenie toho, čo dodnes označujeme ako Slováci, je doložený v slovenských textoch od prvej polovice 15. storočia[16], ale doložený je tiež ako priezvisko poľského mešťana už z konca 13. storočia[17].
Staršie názvy etnika sú:
Názvy Slováci, Slov(i)eni a Sloviaci (Slovjaci) v minulosti označovali - a názov Slovania dodnes označuje - okrem iného aj Slovanov ako súhrn etník hovoriacich slovanskými jazykmi - porovnaj napríklad články Slováci (rozlišovacia stránka), Sloveni a Sloviaci.
Niektorí súčasní autori označujú Slovákov v najstarších obdobiach názvami starí Slováci či Praslováci[19].
Súčasný maďarský názov Slovákov je szlovákok (jednotné číslo szlovák). V minulosti sa však namiesto tohto názvu používal viacznačný názov tótok - podrobnosti pozri v článku tót.
Podľa Marsina et. al.: „Vzhľadom na to, že Slováci sú jedným z tých dvoch slovanských národov (druhým sú Slovinci), čo si nevytvorili vlastné etnonymum, pomenovanie „Slavus“, vyskytujúce sa v latinských listinách od 13. storočia, keď ide o územie Slovenska a domácich ľudí bývajúcich na Slovensku, je vlastné Slovákom. Pôvodným etnonymom tohto spoločenstva bolo Sloven, ktoré sa najneskôr v 15. storočí transformovalo pod cudzím vplyvom na Slovák, no ženská príslušníčka sa volala a dodnes volá Slovenka, jazyk nazývalo toto spoločenstvo vždy, až dodnes slovenským a územie, ktoré obýva, Slovenskom.“[28]
Medzi významnejšie útvary, ktorých boli Slováci resp. ich slovanskí predkovia súčasťou, patrí Samova ríša, Nitrianske kniežatstvo, Veľkomoravská ríša, Poľsko, Uhorské kráľovstvo (ktoré neskôr patrilo do habsburskej monarchie resp. Rakúsko-Uhorska), Česko-Slovensko, Slovenský štát (1939 – 1945) a od roku 1993 samostatná Slovenská republika.[29]
Na Slovensku žije približne 4,56 – 4,86 miliónov Slovákov z celkovej populácie zhruba 5,45 milióna obyvateľov (2021).[pozn 2][1] Ďalší Slováci žijú v nasledujúcich krajinách (zoznam udáva odhady vyslanectiev a pod. a spolkov Slovákov v zahraničí na prvom mieste a oficiálne údaje krajín v rokoch 2000/2001 na druhom mieste):
Celkové odhady počtu Slovákov v zahraničí boli 2,7 milióna v roku 1991, 2,0 milióna v roku 2001 a 2,2 milióna v roku 2008.[2] Autorom odhadu je Úrad pre Slovákov žijúcich v zahraničí, ktorý za problematiku zodpovedá vláde SR. Strešnou organizáciou Slovákov v zahraničí je Svetové združenie Slovákov v zahraničí.
Podľa Vladimíra Feráka CSc., ktorý je súdnym znalcom v odbore genetiky, odvetví analýzy DNA, a pedagógom na Katedre molekulárnej biológie Prírodovedeckej fakulty UK v Bratislave:[30]
Z vyhodnotenia historických geografických názvov vyplýva, že (prinajmenšom) vo vrcholnom stredoveku žili Slováci takmer súvisle okrem dnešného Slovenska a Slovácka prinajmenšom aj v časti Dolného Rakúska, vo väčšine súčasného Maďarska, v západnom Rumunsku, v dnešnej Podkarpatskej Rusi a v Sedmohradsku.[31][pozn 3]
Priami slovanskí predkovia Slovákov podľa v súčasnosti prevládajúceho názoru prišli na územie Slovenska v rámci sťahovania národov okolo roku 500 (každopádne až po roku 471), a to asi v dvoch vlnách jednak zo severu a jednak z juhu. Tento názor sa presadil na prelome 19. a 20. storočia a podporuje ho skutočnosť, že v období od 400 pred Kr. do roku 500 po Kr. nie sú archeológovia schopní na Slovensku žiadnu archeologickú kultúru jednoznačne identifikovať ako slovanskú, a naopak väčšinou možno jednoznačne hovoriť o keltských, rímskych či germánskych nálezoch. Napriek tomu ostávajú okolnosti slovanských populačných (ne)pohybov v strednej Európe okolo roku 500 do značnej miery sporné. Menšina autorov sa domnieva, že na území dnešného Slovenska (alebo jeho častiach) žili Slovania už dávno predtým. V minulosti to tvrdil napríklad Nestor, koncom 20. storočia ruský jazykovedec Trubačov (pravlasť Slovanov v Karpatskej kotline). Otázka príchodu predkov Slovákov je inak úzko spätá s otázkou pravlasti/etnogenézy Slovanov ako takých, kde dnes existuje veľmi veľa ďalších teórií. Prvé nesporné doklady o Slovanoch v tejto oblasti pochádzajú zo začiatku 6. storočia.
Už počas stredoveku môžeme hovoriť o Slovákoch ako o jednom z národov, ktoré sa podieľali na vzniku Uhorska.[32][33] Slovanov na Slovensku vo včasnom stredoveku súčasní autori označujú názvami: Slov(i)eni[32], Slováci, starí Slováci, Praslováci či predkovia Slovákov.
Či už obyvatelia Nitrianského kniežatstva v čase Veľkej Moravy mali zvláštny názov je sporné, pretože doklady v prospech aj neprospech tohto tvrdenia chýbajú. Cudzinci Slovanov tejto oblasti v čase Veľkej Moravy každopádne označovali ako Словъне alebo „Moravania“ alebo „moravské ľudy“. Uvedený názov Словѣне má v modernom vedeckom prepise do latinky podobu Slověne a v súčasných textoch sa uvádza v podobe Sloveni, Slovieni, Slověni, Sloväni alebo Slovania (nie nevyhnutne Slovania v dnešnom význame), keďže presná dobová výslovnosť ѣ (v prepise: ě) sčasti nie je istá – porovnaj v článkoch jať (hláska) a Sloveni. Tu treba poznamenať:
Z týchto skutočností rôzni autori robia rôzne závery, napríklad aj záver, že sa slovo „Slověne“ už vtedy vzťahovalo na Slovákov. Po rozpade Veľkomoravskej ríše (zač. 10. storočia) prispela izolácia Slovákov, ktorí sa postupne stávali súčasťou Uhorska od (dnešných) Moravanov, ktorí sa postupne stávali súčasťou Česka, k vytvoreniu špecifickej slovenskej národnosti či slovenského národa. Z vrcholného stredoveku máme latinské písomné doklady o tom, že Slováci sami seba označovali „Slovienin“. Latinské prameň ich označujú ako „S(c)lavus“ a pod., a to na rozdiel od „Čech“, „Poliak“, atď. Slovo Slovák je po prvý raz písomne doložené v Poľsku v roku 1291 ako časť osobného mena krakovského mešťana Matúša Slováka.[35] Známe je žilinské Privilegium pro Slavis kráľa Ľudovíta Veľkého z roku 1381 garantujúce paritné zastúpenie Nemcov a Slovákov v mestskej rade. Od 13. storočia slovenskí mešťania dokázateľne používali v písomnej komunikácii slovenčinu, od 15. storočia, dôsledkom husitských „spanilých jázd“, teda nájazdov na mestá západného Slovenska, ako aj pobytom bratríkov pod kapitanátom Jána Jiskru z Brandýsa sa na Slovensku rozširuje spisovná čeština. Množia sa listiny písané jednak česky, v mestách ale už pozmeneným jazykom – slovakizovanou češtinou. Aj kráľovská kancelária Mateja Korvína používala češtinu ako jeden zo svojich úradných jazykov.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.