From Wikipedia, the free encyclopedia
Nacionalni park Kopaonik se nalazi u jugozapadnom delu Republike Srbije. Zbog svojih prirodnih vrednosti, 1981. godine Kopaonik je proglašen za nacionalni park. Nacionalni park Kopaonik obuhvata površinu od 11.810 hektara i po broju endemičnih vrsta predstavlja jedan od najznačajnijih centara biodiverziteta endemične flore Srbije.
Nacionalni park Kopaonik | |
---|---|
IUCN kategorija II (nacionalni park) | |
![]() Turistički centar „Sunčani vrhovi“ na Kopaoniku | |
Lokacija | Raški upravni okrug, ![]() |
Najbliži grad | Raška, |
Koordinate | 43°19′00″N 20°50′00″E |
Površina | 118 km² (46 mi² ) |
Osnivanje | 1981. god |
Upravitelj | JP Nacionalni park Kopaonik |
Kopaonik je najveći planinski masiv u Srbiji; pruža se od severozapada ka jugoistoku oko 75 kilometara, dosežući u srednjem delu širinu oko 40 .
Najviši deo je prostrana površ Ravni Kopaonik, oko koje se dižu Suvo Rudište sa Pančićevim (Milanovim) vrhom (2017 ) na kome je Pančićev mauzolej, Karaman (1934 ), Gobelja (1834 ) i dr. Jugoistočno od Suvog Rudišta greben Kopaonika je sužen i raščlanjen u niz plastastih uzvišenja: Čardak (1590 ), Šatorica (1750 ) i Oštro koplje (1789 ), između kojih su široke presedline.
Na Kopaoniku je najrasprostranjenija raskomadana šumsko-pašnjačka zona središnje Srbije. Na višim delovima je četinarska smrčeva i jelova, a po stranama bukova i hrastova šuma.
Pod posebnom zaštitom Nacionalnog parka je 698 hektara - izdvojenih u: 11 rezervata prirode i 26 prirodnih spomenika, 12 geomorfoloških, 6 geoloških, 8 hidroloških i 15 objekata svrstanih u nepokretna kulturna dobra.
Prirodni rezervati nacionalnog parka su sledeći lokaliteti:
Kopaonik je mesto na kome se mogu naći primerci endemske flore kao što su Kopaonička čuvarkuća (Sempervirum Kopaonicense), Pančićeva potočarka (Cardamine Pancicii) i kopaonička ljubičica (Viola kopanicensis).
Od mnogobrojnih životinjskih vrsta najznačajniji su sivi soko (Falco peregrinus), zlatni orao (Aquila chrysaetos), buljina (Bubo Bubo), divlja mačka (Felis Silvestris) i srndać (Capreolus Capreolus).
Na zonama odgovarajuće nadmorske visine sreću se šumske zajednice:
U tim zajednicama se mnogu naći i mnoge reliktne i endemične vrste biljaka:
Šablon:Flora Kopaonik-MAZP Šablon:Flora Kopaonik-30
Sa skoro 200 sunčanih dana godišnje, Kopaonik zaslužuje svoje drugo ime „Sunčana planina“. Južni položaj, visina i otvorenost terena sprečava zadržavanje oblaka nad planinom. Hladan vazduh pada u okolne ravnice i uvale, tako da zimske temperature nisu preniske. Prosečna godišnja temperatura je 3,7. Sneg počinje krajem novembra i traje do maja, prosečno 159 dana godišnje. Nivo padavina je veći od 1000 godišnje.
Nacionalni parkovi Srbije | ![]() | |
---|---|---|
Đerdap | Kopaonik | Tara | Šar-planina | Fruška gora |