From Wikipedia, the free encyclopedia
Karl Rahner (Freiburg, 5. 3. 1904. – Innsbruck, 30. 3. 1984), njemački katolički teolog i isusovac, jedan od najznačajnijih kršćanskih teologa 20. vijeka.
Karl Rahner | |
---|---|
Filozofija 20. vijeka | |
Zapadna filozofija | |
Biografske informacije | |
Rođenje | Freiburg, Baden, Njemačka | 5. 3. 1904.
Smrt | 30. 3. 1984. (dob: 80) Innsbruck, Tirol, Austrija |
Državljanstvo | Nijemac |
Obrazovanje | |
Alma mater | Univerzitet u Freiburgu Univerzitet u Innsbrucku |
Filozofija | |
Škola/Tradicija | kršćanska filozofija, teologija |
Glavni interesi | kristologija, trojstvo, vjera |
Inspiracija | |
Od
| |
Na
|
Karl se, slijedeći primjer svog starijeg brata Huga, pridružio 1922. jezuitskom redu, a rukopoložen je 1932. godine. Nastavio je studije u Freiburgu i Innsbrucku, a potom je dobio posao na Teološkom fakultetu Univerziteta u Innsbrucku 1936. godine. Nakon Drugog svjetskog rata vratio se u Innsbruck 1948. da bi sljedeće godine postao profesor dogmatske teologije. Bio je profesor u Münchenu (1964–1967), a potom u Münsteru (1967–1971). Bio je peritus na Drugom vatikanskom koncilu.
Raner je bio autor brojnih knjiga i članaka. Krajnji izvor njegove misli može se naći u obimnom djelu J. Maréchala Le Point de départ se la métaphysique (1923–1949), koji je pokušao da stvori revidirani sistem tomističke metafizike koji je trebalo da uzme u obzir kritiku Kanta, ali i da ostane imun na nju. Međutim, njegov književni i filozofski moto bio je uglavnom identičan motu egzistencijalističkog filozofa M. Heideggera, koji mu je i predavao u Freiburgu; zbog toga je teško savladati i razumjeti njegova djela.
Njegovo osnovno shvatanje je do detalja obrazloženo u njegovom glavnom filozofskom djelu Geist in Welt (sh. Duh u svijetu, 1939; drugo izd. 1957; engleski pr. Spirit in the World, 1968) koje, tumačeći u egzistencijalističkom smislu doktrinu sv. Tome Akvinskog o opažanju kao poimanju duhovnog (intelligible) bića posredstvom čulnih (sensible) vrsta, vidi ljudsku subjektivnost kao funkcioniranje unutar horizonta bića čija je krajnja determinanta Bog.
U svom manje obimnom djelu Hörer des Wortes Raner je proširio svoj argument na oblast kršćanskog otkrivenja. U kasnijim godinama predstavio je svoj pristup kršćanskoj doktrini u djelu Grundkurs des Glaubens (1976; engleski pr. Foundations of Christian Faith, 1978). Od 1958. također je s H. Schlierom objavljivao seriju Quaestiones Disputatae (engleski prevod 16 ranijih tomova, 1961–1967), a bio je i jedan od izdavača drugog izdanja Lexikon für Theologie und Kirche (10 knjiga, 1957–1965 + dopune o Drugom Vatikanskom koncilu) i šestotomne enciklopedije Sacramentum Mundi (1968–1970), koja je bila pod snažnim utjecajem njegovih pogleda.
Za razliku od njegovih tehničkih spisa, Rahnerova obraćanja studentima i mješovitoj publici bila su direktna i snažna, otkrivajući duboki uvid u probleme suvremenog svijeta i pastirski odnosno evanđeoski zadatak Crkve. Jedan je od najutjecajnijih rimokatoličkih teologa 20. vijeka, posebno na njemačkom govornom području.
Mnoga Ranerova dela bila su u formi članaka; zbirka njegovih najznačajnijih teoloških eseja objavljena je pod naslovom Schriften zur Theologie (16 tomova, 1954–1984; engleski prevod, Theological Investigations, 23 toma, 1961–1992), a zbirka pastirskih dela pod naslovom Sendung und Gnade (1959; engleski prevod, 3 toma, 1963-1966).
Prijevodi Rahnerovih djela na srpskohrvatski jezik:[1]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.