Državni udar u Dahomeju 1963.
From Wikipedia, the free encyclopedia
Državni udar od 28. listopada 1963. godine bio je vojni udar u Dahomeju što ga je organizirao Christophe Soglo kako bi spriječio građanski rat u novonastaloj afričkoj republici. Tadašnji predsjednik, Hubert Maga, svrgnut je u puču, a na čelo zemlje došla je Privremena vojna vlada, na čijem je čelu bio Soglo. Puč je bio kulminacija višegodišnjeg nezadovoljstva Maginom politikom, koja je gospodarski devastirala zemlju, a cilj mu je bila stabilizacija političke situacije u Dahomeju.
Državni udar u Dahomeju 1963. | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
| |||||||
Sukobljene strane | |||||||
Oružane snage Dahomeja | Vlada Dahomeja | ||||||
Komandanti i vođe | |||||||
Christophe Soglo | Hubert Maga | ||||||
Snage | |||||||
cca. 800 | nepoznato |
Dahomej je 1. kolovoza 1960. godine stekao punu nezavisnost od Francuske i postao samostalna republika. Na čelo države došao je Hubert Maga, koji je na unutarnjopolitičkom planu morao uspješno balansirati odnose sa svojim političkim rivalima, Sourou-Miganom Apithyjem i Justinom Ahomadégbéom-Tomêtinom. Naime, Dahomej je bio snažno obilježen regionalističkim rivalstvom trojice dominantnih političara, koji će, uz manje prekide, ostati dominantni faktor u dahomejskoj politici sve do 1972. godine. Iako je relativno stabilno održavao vlast, Maga je u godinama vlasti morao gušiti djelovanje opozicije,[1] dok je država gospodarski propadala; strane investicije su bile praktički nepostojane, nezaposlenost iznimno visoka, a vanjski dug je nekontrolirano rastao.
Nezadovoljstvo dahomejske populacije kulminiralo je 1963. godine, nakon afere koja je izbila po ubojstvu lokalnog političara Davida Dessoua;[2][3] potonjeg je otrovao drugi lokalni političar, Christophe Bokhiri, koji je ubrzo uhapšen za ubojstvo,[3] ali je nedugo zatim pušten jer mu Narodna skupština nije htjela ukinuti imunitet.[4] Maga je u tom periodu boravio u Parizu.[2] Kako su Dessou i Bokhiri bili iz različitih etničkih skupina, došlo je do velikih nemira na etničkoj osnovi,[2] ali koji su ubrzo prerasli u masovne prosvjede protiv Magine vlasti.[5] Maga se ekspresno vratio u Dahomej i apelirao na mir, međutim prosvjedi su su se samo proširili te došli do faze da je jedini uvjet za njihov prestanak bio odlazak Mage.[6]
Dana 28. listopada 1963. godine, načelnik stožera Dahomejske vojske, koja je tada brojala oko 800 časnika, Christophe Soglo preuzeo je vlast u državi kako bi spriječio građanski rat; Maga je istoga dana bio prisiljen potpisati ostavku.[4] Soglo je raspustio vladu i Narodnu skupštinu, suspendirao ustav i zabranio sve vrste prosvjeda te uspostavio Privremenu vojnu vladu sa sobom na čelu. Maga, Apithy i Ahomadégbé-Tomêtin su dobili funkcije ministara, međutim bez stvarne moći u vlasti. Razlozi za Maginu smjenu bili su "luksuzni život vođa, zlouporaba stalno rastućeg broja ministarskih funkcija, nezadovoljstvo društvenih slojeva, neodržana obećanja, porast životnih troškova te antidemokratske mjere koje su pretvarale narod u mučenike i reducirale ih do ničega".[7]
Privremena vojna vlada je najavila referendum o ustavu za kraj godine, ali on je održan tek u siječnju 1964. godine. Istovremeno, formirana je i komisija koja je trebala istražiti malverzacije Magine vladavine, iako je Soglo nedugo prije puča prisegnuo na lojalnost Magi te je tvrdio da su njih dvojica u dobrim odnosima.[5] Maga je ubrzo optužen za planiranje atentata na Sogloa, ali i za korupciju, nakon čega je podnio ostavku;[8] na koncu je osuđen samo za korupciju te je poslan u kućni pritvor u nepoznato selo u Dahomeju. Nakon ponovnog suđenja, Maga je pušten na slobodu,[9] nakon čega je pobjegao u Pariz.[10] Privremena vojna vlada ostala je na čelu Dahomeja do 25. siječnja 1964. godine, kada se Soglo, uvjeren da je dovoljno stabilizirao zemlju, povukao i prepustio vlast Sourou-Miganu Apithyju, koji je postao novi predsjednik.