Tokugawa Ieharu (徳川家治) (20 iunie 1737 - 17 septembrie 1786) a fost al zecelea shogun din shogunatul Tokugawa din Japonia, care a ocupat funcția între 1760 și 1786.
Ieharu a murit în 1786 și i-a fost dat numele budist Sunmyoin și îngropat în Kan'ei-ji.
Tatăl: Tokugawa Ieshige
Mama: Oko no Kata (d. 1728) mai târziu Shinshin'in
Soție: Iso no Miya Tomoko (1738-1771)
Concubine:
Omiyo no Kata
Ochiho no Kata (1737–1791), mai târziu Renkoin
Oshina no Kata (d. 1778), mai târziu Yoren-in
Copii:
Chiyohime (1756–1757) născut de Tomoko
Manjuhime (1761–1773) (născut de Tomoko dar după ce a murit a fost adoptat de concubina lui Ieharu, Omaki no Kata)
Tokugawa Takechiyo, mai târziu Tokugawa Iemoto (1762–1779), născut de Ochiho no Kata
Tokugawa Teijiro (1762–1763), născut de Oshina no Kata
Copii adoptați:
Tokugawa Ienari
Tanehime (1765–1794), fiica lui Tokugawa Munetake și căsătorită cu Tokugawa Harutomi din Kishū Domain
Tenmei Gannen (天明元年) sau Tenmei 1 (1781): Noul nume al erei Tenmei (care înseamnă "Zori de zi") a fost creat pentru a marca urcarea la tron a împăratului Kōkaku. Era precedentă se sfârșise iar cea nouă a început în An'ei 11, în a doua zi a celei de a patra luni. Conform Nihon Ōdai Ichiran, Ieharu a fost numit Udaijin (Ministrul Dreptății) al împăratului Kugyō, ceea ce era destul de rar și considerat o mare favoare.
Tenmei 2 (1782): a început Marea Foamete Tenmei.
Tenmei 2 (1782): O analiză a monedelor de argint în China și Japonia "Sin sen sen pou (Sin tchuan phou)" a fost prezentată împăratului de Kutsuki Masatsuna (1750-1802), numit și Kutsuki Oki-no kami Minamoto-no Masatsuna, descendent daimyo al lui Oki și Ōmi cu proprietăți în Tanba și Fukuchiyama.
Tenmei 3 (1783): Muntele Asama (浅間山, Asama-yama) a erupt în Shinano, una dintre cele mai vechi provincii din Japonia. Articolul publicat de japonologistul Isaac Titsingh despre erupția din Asama-yama a fost primul de acest tip din Vest (1820)[1]. Devastările vulcanului fac ca Marea Foamete Tenmei să fie și mai îngrozitoare.
Tenmei 4 (1784): sunt celebrări în toată țara dedicate lui Kūkai (cunoscut și ca Kōbō-Daishi, fondator al budismuluiShingon) care murise cu 950 de ani în urmă[2].
Tenmei 4 (1784): fiul consilierului-șef al shogunului a fost asasinat în Castelul Edo. Tânărul wakadoshiyori, Tanuma Yamashiro-no-kami Okitomo, a fost fiul wakadoshiyori-ului senior Tanuma Tonomo-no-kami Okitsugu. Tânărul Tanuma a fost omorât in fața tatălui său când cei doi se întorceau spre norimono după ce s-a terminat o întâlnire cu consilierii de stat. A fost suspectată implicarea a unor figuri importante din bakufu; totuși, nimeni, în afară de asasin, nu a fost condamnat. Reforme liberale, inițiate de Tanuma în interiorul bakufu și relaxarea regulilor strice din sakoku au fost blocate ca urmare a acestei asasinări[3].
Tenmei 6, în a opta și a noua zi a lunii (17 septembrie 1786): Moartea lui Tokugawa Ieharu. Este înmormântat la Edo[2].
Tenmei 7 (1787): Kutsuki Masatsuna publică "Seiyō senpu" (Note despre sistemul monetar vestic), cu plăci ce arată monede europene și coloniale.
Anii în care Ieharu a fost shogun sunt identificate prin mai mult de o erăsaunengō[2].
Hall, John Whitney. (1955) Tanuma Okitsugu: Forerunner of Modern Japan. Cambridge: Harvard University Press.
Screech, Timon. (2000). Shogun's Painted Culture: Fear and Creativity in the Japanese States, 1760–1829. London: Reaktion Books. ISBN: 978-1-86189-064-1
Screech, Timon. (2006). Secret Memoirs of the Shoguns: Isaac Titsingh and Japan, 1779–1822. London: RoutledgeCurzon. ISBN: 0-7007-1720-X
Titsingh, Isaac. (1822). Illustrations of Japan. London: Ackerman.