Născut într-o familie de țărani înstăriți (kulaci), în satul Kuria, gubernia Altai, era al 17-lea din cei 19 copii ai familiei, dintre care au supraviețuit 8. Victimă a „dekulacizării”, Mihail a cunoscut, la vârsta de 11 ani, deportarea în Siberia, împreună cu întreaga sa familie. A evadat în două rânduri, la vârstele de 15 ani și, respectiv, de 17 ani, apoi a lucrat într-un depozit al căii ferate din Turkestan.
Mihail Kalașnikov, în 1938, în vârstă de 19 ani, a intrat în serviciul militar și a urmat, la Kiev, o școală de tanchiști și și-a arătat interesul în punerea la punct a îmbunătățirilor pistolului Tokarev, turelei tancului și unui rezervor de motocicletă. Văzând aceste aptitudini, mareșalulJukov l-a trimis să urmeze un curs de mecanică specializată în construcția tancurilor de asalt.
Prototipul armei AK-42
Fiind tanchist, a fost grav rănit în război, în timpul bătăliei de la Briansk (1941) unde se încerca stoparea pătrunderii germane spre Moscova. A stat mult în spital, iar în timpul convalescenței a început să deseneze modele de pistoale întrucât, în luptă, a fost izbit de superioritatea tehnică a echipamentului soldaților armatei germane. A avut ideea creării unei mici puști de asalt, fiabilă și rapidă, pe care i-a prezentat-o mareșalului de artilerieNikolai Voronov. Acesta l-a sprijinit și l-a sfătuit să-și perfecționeze pușca-mitralieră care, în sfârșit, va fi reținută de statul sovietic pentru a fi produsă începând din 1947. Această pușcă este denumită în rusăАвтомат Калашникова 1947 citit: Avtomat Kalașnikova 1947, celebra AK-47, cunoscută mai ales sub numele de Kalașnikov. Simplitatea, ușurința și fiabilitatea sa au condus-o spre un succes mondial, fiind produsă în peste o sută de milioane de exemplare, inclusiv copiile.
În anii 1950, Mihail Kalașnikov a creat o nouă armă AKM, o armă de asalt de 7,62 mm, cu denumirea completă în rusă: Автомат Калашникова Модернизированный, în traducere: „Automat Kalașnikov Modernizat”, o îmbunătățire a armei AK-47.
În total, Mihail Kalașnikov a creat aproape o sută cincizeci de arme diferite. Era, potrivit biografiei sale[13], omul cel mai decorat din Rusia, până la decesul său survenit la 23 decembrie2013, (Ordinul Lenin, premiul Stalin 1949, de două medalii Erou al Muncii Socialiste). A primit titlul de doctor în științe și tehnică în 1971, avea 35 de brevete de invenție. În anul 1994 a fost ridicat la gradul de general locotenent.
M. Kalachnikov avec Elena Joly, Ma vie en rafales, collection L'épreuve des faits, éditons Le Seuil, Paris, 2003, 264 p. ISBN 978-2-02-056533-2 / ISBN 2020565331