Deep Purple
From Wikipedia, the free encyclopedia
From Wikipedia, the free encyclopedia
Deep Purple este o formație britanică de muzică rock, înființată la Hertford, Anglia în 1968.[4]
Deep Purple | |
![]() Deep Purple în 2004. De la dr. la st.: Roger Glover, Ian Paice, Ian Gillan, Don Airey și Steve Morse. | |
Date personale | |
---|---|
Limbi vorbite | limba engleză ![]() |
Origine | Hertford, ![]() |
Gen muzical | hard rock, heavy metal[1][2][3], rock progresiv, rock psihedelic, neo-classical metal |
Data formării | ![]() |
Ani de activitate | 1968–1976; din 1984 până în 2009 |
Case de discuri | Edel EMI BMG Polydor Warner Bros. Tetragrammaton Aquarius |
Premii | Rock and Roll Hall of Fame () ![]() |
Membri | |
Ian Gillan Steve Morse Roger Glover Don Airey Ian Paice | |
Foști membri | |
Ritchie Blackmore Jon Lord David Coverdale Glenn Hughes Rod Evans Tommy Bolin Joe Lynn Turner Joe Satriani Nick Simper | |
Discografie | |
Listă completă | Deep Purple discography[*] ![]() |
Prezență online | |
Modifică date / text ![]() |
Inițial intitulat Roundabout, grupul a dorit un ansamblu specializat pe lucrul în studio. Cuprinzându-i pe Ritchie Blackmore (chitară electrică), Rod Evans (voce), Nick Simper (chitară bas), Jon Lord (claviaturi) și Ian Paice (baterie), formația evoluează într-un turneu nord-european și apoi lansează albumul de debut, Shades of Deep Purple (1968). Albumul trece neobservat în patria sa, dar atinge primele 5 poziții în Statele Unite ale Americii prin preluarea cântecului „Hush” (semnat de cantautorul american Joe South). A urmat The Book of Taliesyn (1969), lansat numai în S.U.A., unde intră în clasamente cu o nouă preluare – „Kentucky Woman” de Neil Diamond.[4]
În continuare, grupul experimentează îmbinarea sonorităților hard rock cu muzica orchestrală de tip cult, în direcția rock progresiv; aceste tendințe sunt datorate claviaturistului de formație clasică Jon Lord (orgă electronică, clavecin). Albumul eponim al grupului, cunoscut și ca April, este lansat în 1969 de către casa de discuri americană Tetragrammaton Records. După falimentarea acesteia, survenită la puțin timp după lansare, Evans și Simper sunt concediați. În locul lor vor veni cântărețul Ian Gillan și basistul Roger Glover. Jon Lord concepe Concerto for Group and Orchestra (1969), care are parte de o primire modestă din partea publicului.[4]
La acest moment, chitaristul Ritchie Blackmore preia conducerea formației. El modifică radical intențiile muzicale exprimate, Deep Purple devenind o pionieră a muzicii heavy metal din Regatul Unit, alături de Led Zeppelin și Black Sabbath. Componența în care se produce grupul în această perioadă este numită adeseori „clasică” – acum se scriu cântecele celebre „Child in Time” (1969); „Speed King” (1970); „Fireball”, „Black Night” (1971); „Smoke on the Water”, „Highway Star”, „Lazy” (1972)[5] și se lansează discurile Machine Head și Made in Japan (1972). Deep Purple este înscris în Cartea Recordurilor drept cel mai gălăgios grup din lume.[4]
Din 1973, grupul testează mai multe formule, cu un succes la public tot mai scăzut; din această perioadă se remarcă piesele „Burn”[5] și „Soldier of Fortune” (1974). Formația se desființează în 1976. În următorii opt ani, foștii componenți ai grupului participă la diverse proiecte. Dintre cele mai dintre cele mai fructuoase colaborări, amintim: chitaristul Ritchie Blackmore și formația Rainbow, vocalistul David Coverdale si formatia Whitesnake.
După o perioadă de opt ani, timp în care Deep Purple se reînființează în 1984 în formula ei „clasică”. Estetica grupului este adaptată muzicii rock a momentului, căutând în același timp să se îndepărteze de scena metal dezvoltată între timp. Albumul: The House of Blue Light (1987) include cântece care s-au bucurat de un oarecare succes („Call of the Wild”) și aduce ecouri ale perioadei anterioare în această formulă (1970–1973).[6]
Din 1989 până în 1994, componența formației traversează o nouă perioadă de instabilitate. În noua formulă, discurile Purpendicular (1996)[7] și Abandon (1998)[8] au un număr de atuuri, alături de coeziunea mai bună a materialului fiind prezente și unele inovații. Discul Bananas (2003), lansat în urma unei noi schimbări de componență, a primit numeroase laude din partea criticii de specialitate.[9] De asemenea, discul Rapture of the Deep (2005) are de câștigat prin aportul membrilor cooptați în ultimii ani.[10]
Deep Purple a susținut trei concerte la București – în 1998, în octombrie 2007, mai 2017 și 8 iulie 2023.
Ani (→) | 1968 | 1969 | 1973 | 1975 | 1976 | 1984 | 1989 | 1992 | 1993 | 1994 | 2002 | 2009 | ||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Membri (↓) | ||||||||||||||||||||||||
voce | Rod Evans | Ian Gillan | David Coverdale | activitate suspendată | Ian Gillan | J.L. Turner | Ian Gillan | |||||||||||||||||
ch. electrică | Ritchie Blackmore | Tommy Bolin | Ritchie Blackmore | Joe Satriani | Steve Morse | |||||||||||||||||||
claviaturi | Jon Lord | Jon Lord | Don Airey | |||||||||||||||||||||
chitară bas | Nick Simper | Roger Glover | Glenn Hughes | Roger Glover | ||||||||||||||||||||
baterie | Ian Paice | Ian Paice |
Cuprinde toate albumele de studio și cele mai apreciate albume în concert.
|
|
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.