by i Alabama i USA From Wikipedia, the free encyclopedia
Mobile (IPA: [moʊˈbiːl]) er en by i den amerikanske delstaten Alabama. Mobile er administrasjonssentrum i Mobile County ved Mexicogulfen.
Mobile | |||||
---|---|---|---|---|---|
![]() | |||||
Land | ![]() | ||||
Delstat | ![]() | ||||
Fylke | Mobile | ||||
Ligger ved | Mobile River | ||||
Grunnlagt | 1702 | ||||
Oppkalt etter | Mobile Bay | ||||
Postnummer | 36601–36695 | ||||
Retningsnummer | 251 | ||||
Areal | 466,37 km²[1] | ||||
Vannfylt arealandel | 22,62 % | ||||
Befolkning | 187 041[2] (2020) | ||||
Bef.tetthet | 401,06 innb./km² | ||||
Antall husholdninger | 78 089 | ||||
Høyde o.h. | 3 meter | ||||
Nettside | www | ||||
![]() Mobile 30°43′40″N 88°03′10″V | |||||
Mobile hadde 187 041 innbyggere per 1. april 2020.[2][3] Medregnet forsteder i Mobile County har byen over 400 000 innbyggere.[4] Over 1,2 millioner mennesker bor innenfor en radius på 100 kilometer fra Mobile. Mobile er den tredje største byen i Alabama, og den største byen mellom New Orleans i Louisiana og St. Petersburg i Florida langs Mexicogulfen.
Mobile er Alabamas eneste kysthavn og ligger ved Mobile Bay, hvor vassdraget Alabama-Coosa har sitt utløp. Mobile er blant de 10–15 største havnene i USA etter tonnasje. Byen ble grunnlagt som et handelssted av franske kolonister i 1702, og fungerte som den første hovedstaden i Fransk Louisiana. Området var senere under britisk og spansk herredømme, og ble amerikansk territorium ved anneksjonen av Vest-Florida i 1813. I 1819 fikk Mobile bystatus.[5]
Byen er blant de kulturelle sentrene langs gulfkysten, og har flere kunstmuseer, et symfoniorkester, et operahus, et ballettkompani og historisk verdifull arkitektur. Mobile har også den eldste og nest største Mardi Gras-feiringen i USA, fra 1703.
Mobile ligger på 30 grader nordlig lengde og 88 grader vestlig bredde, i det sørvestlige hjørnet av den amerikanske delstaten Alabama. Byen har et samlet areal på 413 km², hvorav 305 km² er land og 107 km² (26,1 %) er vann. Høyden over havet varierer fra 3 moh. på Water Street i bykjernen til 64 moh. på Mobiles regionflyplass.
Mobiles beliggenhet ved Mexicogulfen gir byen et mildt subtropisk klima, etter Köppens klimaklassifisering. Byen har milde, våte vintre og varme, regnfulle somre. Registrerte temperaturrekorder er −18 ℃ den 13. februar 1899 og 41 ℃ den 29. august 2000. En studie i 2007 konkluderte med Mobile som den våteste byen i det kontinentale USA, med i gjennomsnitt 1 680 mm årlig nedbør over en 30-årsperiode.[6] I gjennomsnitt har byen minst 0,3 mm nedbør 120 dager i året. Nedbøren kommer svært sjelden som snø.
Mobile er svært utsatt for tropiske stormer og orkaner. Over årene har byen blitt sterkt rammet av flere store orkaner som har rasert store deler av byen. Noen av de kraftigste har vært orkanene Frederic i 1979, Opal i 1995, Ivan i 2004 og Katrina i 2005.
Ved folketellingen i 2010 bodde 195 111 personer innenfor bygrensene. Mobile er sentrum i Alabamas nest største storbyområde, som består av hele Mobile County. I 2012 hadde storbyområdet et estimert folketall på 413 936 innbyggere, hvorav 194 822 i Mobile by.
Aldersmessig fordelte befolkningen i 2010 seg slik at 6,7 % var yngre enn 5 år, 75,9 % var over 18 år, og 13,7 % var over 65 år. Medianalderen var 35,7 år. Befolkningen bestod av 47 % menn og 53 % kvinner. Fordelt på etnisitet var 50,6 % afroamerikanske, 43,9 % ikke-latinamerikanske hvite, 2,4 % latinamerikanske, 1,8 % asiatiske og 0,3 % indianske, mens var 1,4 % av blandet etnisitet. Ikke-latinamerikanske hvite er overveiende av europeisk opphav, og utgjorde 62,1 % av befolkningen i byen i 1980.[7]
Ved folketellingen i 2010 fordelte befolkningen seg på 78 959 husholdninger, hvorav 21 073 hadde hjemmeboende barn under 18 år, 28 000 bestod av samboende ektepar, 17 037 hadde kvinner som enslig forsørger, 3 579 hadde menn som enslig forsørger, mens 30 270 husholdninger ikke var familier.[8] 25 439 av alle husholdningene bestod av enslige personer, mens 8 477 var aleneboende personer på 65 år eller eldre. Husholdningene hadde en gjennomsnittlig størrelse på 2,4 personer og familiene på 3,07 personer. Samboende homofile par utgjorde anslagsvis 0,3 % av husholdningene i 2010. I perioden 2006–2010 hadde husholdningene en medianinntekt på 37 056 dollar og inntekt per person var 22 401 dollar.[9]
De viktigste næringsveiene i Mobile er romfart, stålindustri, skipsbygging, varehandel, tjenesteyting, bygg og anlegg, farmasøytisk industri og verkstedindustri. Næringsstrukturen gjør at sysselsettingen i Mobile kan være sårbar for konjunktursvingninger.[10]
Verftsindustrien i Mobile leverer for en stor del til United States Navy. Alabama Drydock and Shipbuilding Company (ADDSCO) hadde over 18 000 ansatte under den andre verdenskrig, men overgangen til fredstid ble vanskelig for byen, som måtte bygge opp et mer allsidig næringsliv. I første omgang overtok papirindustri og kjemisk industri som de viktigste bransjene. Militærflyplassen ble nedlagt i 1969, og Alabama Drydock and Shipbuilding Company gikk konkurs i 1988.
Etter flere tiår med økonomisk nedgang, begynte byens næringsliv å vokse igjen i slutten av 1980-årene.[11] Mellom 1993 og 2003 ble det skapt om lag 14 000 nye arbeidsplasser gjennom 87 varige etableringer, og utvidelser i 399 eksisterende virksomheter.[11] I 1992 ble ADDSCOs anlegg solgt til Atlantic Marine (senere BAE Systems Southeast Shipyards), som drev med noen hundre ansatte frem til 2018.[12][13] Austal etablerte sitt skipsverft i Mobile i 1999, og har blitt byens største private arbeidsgiver med over 4 000 ansatte i 2015.[14]
Noen store virksomheter med hovedkontor i Mobile er medieselskapene AlwaysHD og Integrity Media, hurtigmatkjeden Foosackly's, rederiet International Shipholding Corporation og ingeniørselskapet Volkert. I umiddelbar nærhet til flyplassen, 5 km sør for forretningskvarterene i bykjernen, ligger den 6,7 km² store næringsparken Brookley Aeroplex med 70 selskaper. Den er etablert på den gamle militærflyplassen.[15] Mange selskaper i Brookley Aeroplex er knyttet til romfart. Noen viktige arbeidsgivere er Airbus, VT Mobile Aerospace Engineering (en avdeling av ST Engineering) og Continental Motors.
Havnen i Mobile eies av delstaten Alabama. Tidlig på 2000-tallet gjennomgikk havnen sin største utbygging noensinne, der lagringskapasiteten for containere ble økt med over 1 000 % til en kostnad på mer enn 300 millioner dollar.[16] Havnen fikk også installert to nye kraner. Likevel gikk havnen fra å være den 9. største i USA etter tonnasje, til å bli den 12. største, mellom 2008 og 2010.