From Wikipedia, the free encyclopedia
Eksil, landsforvisning eller landflyktighet vil si at en lever utenfor hjemlandet sitt. Begrepet blir ofte brukt om dem som er tvunget til å forlate hjemlandet sitt, enten fordi de er dømt til det som straff for en forbrytelse eller fordi at det ikke er trygt der. Årsakene til at det er farlig å bli værende kan være fra førfølgelse, krig, sultkatastrofer eller andre farlige omstendigheter.
Om vedkommende hadde begått en forbrytelse, så hendte det at vedkommende kunne velge mellom å flykte fra hjemlandet og bli erklært fredløs eller å bli henrettet.
Eksil kan òg brukes i løsere betydning om folk som mer frivillig har bosatt seg utenlands, men holder på den nasjonale identiteten sin, for eksempel «eksilnordmenn» eller «eksilfinner». Dersom store deler av ei folkegruppe drar i eksil, blir det kalt en diaspora.