fremskutt militær stilling From Wikipedia, the free encyclopedia
Brohode er et militært begrep (fra engelsk bridgehead)[1] som betegner å opprette framskutt militært støttepunkt ved elv eller lignende, landsetting på en kyst, overgang over et vassdrag eller landsetting fra luften, opprinnelig for å sikre strategisk passasje over en bro.[1] Under et luftbårent angrep blir brohodet gjerne etablert av luftbårne tropper, enten ved hjelp av helikopter eller fallskjerm, og gjerne på en eksisterende flyplass.
Et brohode eksisterer vanligvis kun noen få dager, da den invaderende styrken enten blir slått tilbake eller utvider brohodet til en sikker defensiv base, før de videre angriper fiendens territorium, slik som da amerikanske 9. panserdivisjon tok Ludendorffbroen over elven Rhinen ved Remagen i mars 1945 under andre verdenskrig.[2] I noen tilfeller kan et brohode eksistere i flere måneder.
Brohode (fransk tête de pont) er et militært begrep som først ble etablert fra høymiddelalderen, i tiden fra før oppfinnelsen av kanoner betydde militære festningsverk som beskyttet enden av en bro. Som mange eldre begreper, endret betydningen av ordet med tidens gang. Med innføring og utbredelsen av kanoner ble begrepet omdannet til en generalisert betegnelse for befestninger et stykke utenfor endene av broen som ble utplassert for å beskytte både broen og eventuelle tropper som krysset den. Med våpen for kortdistanse var et brohode ofte ikke noe mer enn en skjerm foran selve broen.[3] Fra 1801 var et brohode betegnet som «en befestning som dekker den ende av en bro som er mest utsatt for angrep fra en fiende,» men fra 1930 som det «framskritt som ble oppnådd av en militær styrke i møte med fienden», særskilt ved invasjon.[4]