From Wikipedia, the free encyclopedia
William Howard Taft (født 15. september 1857 i Cincinnati i Ohio, død 8. mars 1930 i Washington, D.C.) var en amerikansk republikansk politiker. Han var USAs 27. president 1909–1913 og senere høyesterettsjustitiarius 1921–1930, og er den eneste som har hatt begge disse vervene.
William Howard Taft | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 15. sep. 1857[1][2][3][4]![]() Cincinnati[5] | ||
Død | 8. mars 1930[1][2][3][4]![]() Washington metropolitan area | ||
Beskjeftigelse | Dommer, advokat, aktor, pedagog, universitetslærer, politiker, statsmann, skribent ![]() | ||
Utdannet ved | Yale College University of Cincinnati College of Law University of Cincinnati | ||
Ektefelle | Helen Herron Taft (1886–1930) (avslutningsårsak: personens død, bryllupssted: Cincinnati)[6] | ||
Far | Alphonso Taft | ||
Mor | Louise Taft | ||
Søsken | Charles Phelps Taft Henry Waters Taft Horace Dutton Taft | ||
Barn | Robert Taft Helen Taft Manning Charles Phelps Taft II | ||
Parti | Det republikanske parti | ||
Nasjonalitet | USA | ||
Gravlagt | Æresgravlunden i Arlington (1930)[7] | ||
Medlem av | American Philosophical Society American Academy of Arts and Sciences | ||
Utmerkelser | Medlem av American Academy of Arts and Sciences Fellow | ||
USAs 10. høyesterettsjustitiarius | |||
11. juli 1921–3. februar 1930 | |||
Forgjenger | Edward Douglass White | ||
Etterfølger | Charles Evans Hughes | ||
USAs 27. president | |||
4. mars 1909–4. mars 1913 | |||
Visepresident | James S. Sherman | ||
Forgjenger | Theodore Roosevelt | ||
Etterfølger | Woodrow Wilson | ||
USAs 42. krigsminister | |||
1. februar 1904–30. juni 1908 | |||
President | Theodore Roosevelt | ||
Forgjenger | Elihu Root | ||
Etterfølger | Luke Edward Wright | ||
Filippinenes 1. generalguvernør | |||
4. juli 1901–23. desember 1903 | |||
President | William McKinley | ||
Forgjenger | Arthur MacArthur jr. | ||
Etterfølger | Luke Edward Wright | ||
Signatur | |||
![]() | |||
William Howard Taft kom fra en ansett republikansk familie i Cincinnati. Hans far, Alphonso Taft, var en tid minister av president Grants administrasjon og ble så under president Chester A. Arthur sendemann til Østerrike-Ungarn og så til Russland. Moren var en kjøpmannsdatter fra Boston, og skulle senere forsøke å fraråde sønnen å søke presidentembedet.
Han studerte ved Yale University og ved Cincinnati Law School.
For en kort tid var han advokat og rettsreporter. Så begynte en lengre periode med stilliner innen rettsvesenet. Han var ført blant annet assisterende statsadvokat i Hamilton County og så advokat i Cincinnati, og ble så sømmer i byen Cincinnatis Superior Court.
Taft var så statsadvokat i USAs høyesterett 1890–1892 og dommer i ankedomstolen for USAs 6. rettskrets 1892–1900.
I 1900 ble han utnevnt til den første sivile amerikanske generalguvernøren på Filippinene.
Fire år senere ble han krigsminister under president Theodore Roosevelt, et forsøk fra Roosevelt på å forberede sin daværende politiske allierte på å bli hans håndplukkede etterfølger som president. Taft viste sine evner som problemløser, og fungerte ved noen anledninger i rollen som utenriksminister.
Med Roosevelts popularitet bak seg vant Taft en overlegen seier i presidentvalget i 1908. De tilhørte begge den progressive fløyen i Det republikanske parti. Som president prioriterte Taft en utvidet antitrustlovgivning, konkurransetilsyn, reformer i føderal forvaltning, forbedring av posttjenestene og innføringen av føderal inntektsskatt (det 16. grunnlovstillegg). Utenrikspolitisk ønsket han å fremme økonomisk utvikling i Latin-Amerika og Asia gjennom «dollardiplomati». Han utviste besluttsomhet og beherskelse i møte med revolusjonen i Mexico. Den resultatorienterte Taft manglet forståelse for den folkelige mottagelsen av avgjørelsene hans, og støtet ifra seg velgere i viktige valgkretser.
Han led et stort tap i presidentvalget i 1912, der Taft måtte se seg slått av både Woodrow Wilson fra Det demokratiske parti og Roosevelt, som hadde tatt initiativ til Det progressive parti.
Taft var den tyngste presidenten, og veide ca. 150 kg.[8] Etter tiden som president tilbragte han tiden med akademiske sysler, voldgiftsarbeid og fremme av verdensfred gjennom League to Enforce Peace.
Etter den første verdenskrig ble han i 1921 nominert til høyesterettsjustitiarius av president Warren G. Harding. Taft skjøttet dette vervet frem til måneden før sin død i 1930.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.