From Wikipedia, the free encyclopedia
Standupkomedie eller standup (fra engelsk: stand-up comedy) er en form for humoristisk opptreden hvor en enkeltstående komiker står foran et publikum og leverer en improvisert monolog basert på personlige opplevelser, observasjoner og samfunnskritikk. Det kan også inkludere interaksjon med publikum og korte vitser eller historier. Standupkomedie har blitt en populær underholdningsform i Norge de siste årene, og det finnes flere norske standupkomikere som har oppnådd stor suksess både nasjonalt og internasjonalt.
Kildeløs: Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. |
Standupkomikerens scene kan være alt fra store gallaforestillinger til mindre pubmiljøer, hvor hen må ha motet og rappkjeften til å møte et til dels småberuset publikum. Formen kan være personlig og utleverende, eller mer satirisk med referanser til aktuelt nyhetsbilde og kjente personer.
En standupklubb er et sted, vanligvis en nattklubb, bar, hotell, casino, eller restaurant, hvor folk ser på eller lytter til forestillinger, inkludert stand-up-komikere, improvisatorisk komiker, etterlignere, impresjonistene, magiker, buktalere og andre komedier. Begrepet «standupklubb» refererer vanligvis til arenaer som har stand-up-komedie, til forskjell fra improvisasjonsteater, som er vert for improvisasjons-eller skissekomedie.
Standupkomediens røtter strekker seg tilbake til 1700- og 1800-tallet, til britiske music hall-tradisjoner, ettersom det kan argumenteres at enhver som reiser seg opp og holder en vittig tale er en komiker-som-står-opp. Den amerikanske forfatteren Mark Twain (1835–1910) har blitt kalt en mester i faget. På midten av 1950-tallet fikk sjangeren en renessanse i USA gjennom komikere som Lenny Bruce, Mort Sahl og andre.
Fra slutten av 1980-tallet og begynnelsen av 1990-tallet kom bølgen til Norden, kanskje først til Sverige med komikertevlinger som TV-programmet «Släng dig i brunnen» (1991–) som sies å ha vært en avgjørende faktor for å ha frambrakt en generasjon svenske komikere. Utover 1990-tallet kom det også en rekke norske standupkomikere med kommersiell appell. Mange av disse kunne også dra suksessen over i TV-mediet med egne humorprogrammer.