From Wikipedia, the free encyclopedia
Sindo (Sindo kun) er et fylke i provinsen Nord-Pyongan i Nord-Korea.
Sindo | |||
---|---|---|---|
Chosŏn'gŭl: 신도군 Hanja: 薪島郡 RR: Sindo-gun MR: Sindo kun | |||
Land | ![]() | ||
Provins | Nord-Pyongan | ||
Status | Fylke (kun) | ||
Adm. senter | Pyongsong | ||
Areal | 108,2 km² | ||
Befolkning | 11 810 (2008[1]) | ||
Bef.tetthet | 109,15 innb./km² | ||
![]() Sindo 39°48′11″N 124°13′46″Ø |
Fylket ligger på flere øyer ved utløpet av Yaluelva, der den største øya er Pidansom. Sindo ble etablert som eget fylke i 1991. Før dette var fylket en del av Ryongchon, bortsett fra en kort periode som eget fylke i 1967. I nord og vest grenser fylket til Kina. I sør ligger Vesthavet og øya Ryongchon.
Mye av fylket er blitt til ved landgjenvinning. Arkipelet som utgjør Sindo har fast tilknytning til fastlandet. Øya Pidansom er Nord-Koreas vestligste punkt, og ble etablert i 1958 ved fyllinger mellom flere av de mindre øyene i området. I tillegg finnes øyene Ssarisom, Kanunsom (가는섬), og Munbakto i fylket.
Viktigste lokale ressurs er produksjonen av takrør, men fiskerier og tradisjonelt landbruk drives også. Takrørene sendes til fabrikker i Sinuiju. Fra havet høstes blant annet østers.
Fylket har ingen jernbaneforbindelse og lite med vei. Det er en bussforbindelse fra Sindo til Pidan havn, og båtforbindelse til Sinuiju og Yongampo.
Fylket er delt inn i en ŭp (småby), to rodongjagu (arbeiderdistrikt) og en ri (landsby).