From Wikipedia, the free encyclopedia
Operasjon Blå Flaggermus var en amerikansk militær inngripen i Libanon sommeren 1958, etter at Libanons daværende president Camille Chamoun bad USA om bistand til å motstå sterkt indre og ytre press til å slutte seg til Den forente arabiske republikk. Operasjonen ble regnet som en suksess, og amerikanerne trakk seg omsider ut den 25. oktober. Chamoun trakk seg som president en stund senere, og ble erstattet av den mer moderate Fuad Chehab.
Operasjon Blå Flaggermus | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() En amerikansk soldat utenfor Beirut, juli 1958. | |||||||
| |||||||
Stridende parter | |||||||
![]() ![]() | ![]()
| ||||||
Kommandanter og ledere | |||||||
![]() ![]() | ![]() | ||||||
Styrker | |||||||
![]() ![]() | ![]() |
Spenninger med Egypt hadde eskalert tidligere i 1956 da Libanons pro-vestlige president Camille Chamoun nektet å bryte de diplomatiske relasjonene til Storbritannia og Frankrike, som sammen med Israel angrep Egypt under Suezkrisen. Det dårlige forholdet mellom de to landene ble forverret da den libanesiske regjeringen åpent støttet CENTO, et allianseforbund Egypts president Nasser anså som en trussel mot panarabismen. Som et svar på denne ytre trusselen, dannet Egypt og Syria en union kalt Den forente arabiske republikk.
I juli 1958 var Libanon truet av borgerkrig mellom de kristne maronittene og muslimer. Mens libanesiske muslimer forsøkte å presse regjeringen til å slutte seg til den nye panarabiske staten, ønsket landets kristne å alliere seg med vestmaktene. Det har blitt antatt at det muslimske opprøret som brøt ut i landet ble støttet materielt av Den forente arabiske republikk, noe som fikk president Chamoun til å klage til FNs sikkerhetsråd. FN sendte en gruppe inspektører til området, som rapporterte at de ikke fant bevis på noen større egyptisk-syrisk innblanding i Libanon.
Den 14. juli brøt det ut en revolusjon i Irak oppkalt etter datoen, og landets pro-vestlige regjering ble erstattet av et regime som uttrykte et ønske om å slutte seg til unionen mellom Syria og Egypt. På dette tidspunktet, da den interne ustabiliteten også hadde nådd et nytt nivå, bad Chamoun USA om å intervenere.
USAs president Dwight D. Eisenhower svarte på Chamouns henvendelse ved å beordre «Operasjon Blue Bat» den 15. juli. Dette var første gang den såkalte «Eisenhower-doktrinen», som gikk ut på at USA skulle støtte regimer de vurderte som truet av internasjonal kommunisme, fungerte i praksis. Operasjonens mål var å styrke Libanons vestlig orienterte regjering i forhold til opposisjonen, og beskytte landet mot trusler fra Egypt og Syria. Planen var å okkupere og sikre Beiruts internasjonale lufthavn, Beiruts havn og byens innfartsårer. 14 000 amerikanske soldater deltok i operasjonen, som lyktes i å avskrekke den indre opposisjonen til Chamouns regjering og de ytre aktørene. USA trakk seg omsider ut den 25. oktober.
President Eisenhower sørget også for at diplomaten Robert D. Murphy fikk overtalt Chamoun til å trekke seg som president og la den mer moderate general Fuad Chebab trå inn i stedet.
«Amphibious Warfare History». GlobalSecurity.org. Besøkt 22. mars 2011.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.