russisk forfatter From Wikipedia, the free encyclopedia
Mikhail Afanasjevitsj Bulgakov (russisk: Михаил Афанасьевич Булгаков; ukrainsk: Михайло Опанасович Булгаков [Mykhajlo Opanasovytsj Bulhakov]) (1891–1940) var en russisk forfatter.
Mikhail Bulgakov | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 3. mai 1891[1]![]() Kyiv[2][3][4][5] | ||
Død | 10. mars 1940[6][7][8][9]![]() Moskva[10][3][5] | ||
Beskjeftigelse | Romanforfatter, dramatiker, lege, satiriker, novelleforfatter, librettist, manusforfatter, science fiction-forfatter, skribent, journalist, sceneinstruktør, skuespiller, medisinsk forfatter, kirurg, biograf, prosaforfatter, forfatter ![]() | ||
Utdannet ved | Persja kyjivska himnazija (–1909) Bohomolets nasjonale medisinske universitet (1909–1916) | ||
Ektefelle | Tatjana Lappa (1913–1924) Ljubov Belozerskaja (1924–1932) Jelena Bulgakova (1932–1940)[11] | ||
Far | Afanasiy Bulgakov | ||
Søsken | Q125543716 Q126287713 | ||
Nasjonalitet | Det russiske keiserdømmet Den ukrainske folkerepublikk Den ukrainske stat South Russia Sovjetunionen | ||
Gravlagt | Novodevitsjijkirkegården[12] | ||
Medlem av | Røde Kors Den allrussiske forfatterforening (1923–) | ||
Signatur | |||
![]() | |||
Bulgakov var eldste sønn av en teologiprofessor. Han utdannet seg til lege, men arbeidet mesteparten av livet som forfatter i Moskva. Da han levde, var han mest kjent som dramatiker, men i ettertid huskes han fremfor alt for romanen Mesteren og Margarita.
Fra revolusjonen og framover mot midten av 1920-årene skrev han en lang rekke – ofte humoristiske – fortellinger og føljetonger for ulike aviser og blad, særlig for jernbanearbeidernes blad Gudok. Noen av fortellingene nærmer seg romanens lengde, og kan henregnes til sjangeren som på russisk kalles povest. I 1925 ble et utvalg av fortellingene hans utgitt på forlaget til tidsskriftet Nedra under tittelen Diaboliade. Her står blant annet den kjente, satiriske science fiction-fortellinga Fatale egg, som er utgitt på norsk.
Mange av fortellingene i Diaboliade var så lite politisk korrekte at myndighetene ikke ønska at Bulgakov skulle utvikle forfatterskapet sitt videre. Da han samme året i tillegg leverte manuskriptet til den satiriske fortellinga Hundehjertet, slo sensuren til. Fortellinga ble nekta utgitt, og ble ikke trykt før i 1987, i glasnosttida, og Diaboliade skulle bli den eneste boka Bulgakov fikk utgitt i levetida si.
I stedet fikk Bulgakov et tilbud han ikke kunne si nei til, nemlig stillingen som direktør ved Moskvas kunstneriske teater. De nærmeste åra arbeidde han som dramatiker og regissør; mest kjent er hans dramatisering av Nikolaj Gogols roman Døde sjeler.
De siste ti åra av sitt liv skrev han på den romanen som for ettertida er blitt stående som hovedverket hans, Mesteren og Margarita. Denne romanen med sitt Faust-motiv regnes som et viktig verk i det 20. århundres litteratur.
Mye av Bulgakovs forfatterskap inneholder fantastiske og groteske motiver, og leses som satiriske kommentarer til de mange økonomiske, politiske og idemessige utskeielsene i Sovjetstatens tidlige periode.
Translitterasjon og ordrett oversettelse i skarpe klammer.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.