norsk professor og skribent From Wikipedia, the free encyclopedia
Jørgen Randers (født 22. mai 1945) er en norsk professor emeritus og tidligere rektor ved Handelshøyskolen BI. Randers har vært dypt engasjert i miljøspørsmål og forsket på miljøproblematikk i 50 års yrkesliv.
Jørgen Randers | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 22. mai 1945[1][2]![]() Worcester | ||
Beskjeftigelse | Samfunnsøkonom, universitetslærer ![]() | ||
Akademisk grad | Cand.real. (1968) ph.d. (1973) | ||
Utdannet ved | MIT Sloan School of Management Massachusetts Institute of Technology Universitetet i Oslo | ||
Far | Gunnar Randers | ||
Nasjonalitet | Norge[1] | ||
Medlem av | Romaklubben | ||
Utmerkelser | Akademikerprisen (2009) | ||
Arbeidssted | Norges handelshøyskole[1] | ||
Fagfelt | Systemdynamikk, global oppvarming | ||
Kjent for | Hvor går grensen? | ||
Randers er cand.real. i faste stoffers fysikk fra Universitetet i Oslo i 1968.[3] Han påbegynte en doktorgrad i fysikk ved Massachusetts Institute of Technology, men byttet til å studere ledelse og fullførte sin Phd (doktorgrad) i management ved MIT Sloan School of Management i 1973.[4]
I internasjonal sammenheng gjorde Jørgen Randers seg første gang bemerket i 1972, som medforfatter til boken Hvor går grensen? (engelsk tittel Limits to Growth). Randers bidro til boken i perioden ved MIT, den ble utgitt på 36 språk og trykket i 9 millioner eksemplarer (ulike tall oppgis, fra 3-4 millioner til 30 millioner).[note 1]Rapporten påpekte problemene som ville følge av fortsatt fysisk vekst allerede før 2050, og ble begynnelsen på Randers livslange engasjement for bærekraftig utvikling og miljøvern.[5] Han har vært særlig opptatt av problemene med overbefolkning, spesielt i den tredje verden.[6]
Etter å ha undervist på MIT i ett år, returnerte Randers til Oslo, hvor han etablerte Gruppen for Ressursstudier og ledet den til 1980. GRS var en fremtidsforskningsgruppe som laget systemdynamiske modeller av ulike sektorer i norsk økonomi.[7]
I 1981 ble Randers valgt til rektor på Bedriftsøkonomisk Institutt (nå Handelshøyskolen BI), og i løpet av de neste 8 årene ledet han BIs omdanning til en stor forskningsbasert handelshøyskole, med en solid faglig stab, ett stort bygg i Sandvika og mange læresteder omkring i landet. Han ble utnevnt til Professor i dynamiske konsekvensanalyser i 1985.[8]
Fra 1989 til 1994 arbeidet Randers fulltid i norsk næringsliv, som daglig leder, styreleder og konsulent i en rekke norske bedrifter. Gjennom en rekke styreverv i norske bedrifter fra 1983 til 2018 fikk han dyp forståelse for næringslivets rolle i et moderne sosialdemokratisk samfunn.[9] Randers var blant annet styreleder i Den Norske Industribank A/S (nå del av Innovasjon Norge), og YaBank.[10][11]
I 1994 flyttet Jørgen Randers igjen til utlandet, til Genève i Sveits, og stillingen som nestleder i verdens største naturvernorganisasjon World Wide Fund for Nature (WWF) med rundt 3 000 ansatte. Han ble der i 5 år, og drev gjennom en total restrukturering av WWFs internasjonale organisering.[12]
I 1999 returnerte Randers til BI og sitt professorat, men kun på deltid. Mesteparten av de påfølgende tiårene benyttet han på en rekke forskningsbaserte engasjement i inn- og utland.[13] Han var sentral i Cambridge University’s Program for Sustainability Leadership, satt i miljøstyret til tre multinasjonale selskap (Dow, British Telecom og Astra Zeneca),[13] og han var styreleder for en rekke nyetableringer i Norge, innen radio, forsikring, bank, IT og forlag.[11][9]
I årene 2005-2006 ledet Randers det regjeringsoppnevnte Lavutslippsutvalget, som leverte sin rapport til Miljøverndepartementet i oktober 2006. Rapporten viste hvordan Norge kunne redusere sine klimagass-utslipp med to-tredjedeler innen 2050, noe utvalget karakteriserte som «ikke umulig dyrt»[14] I det påfølgende tiåret arbeidet Randers stadig mer fokusert på den globale klimautfordringen, med foredrag og rådgivning over hele kloden. Han søkte primært støtte for det han mente var den eneste og enkleste løsningen på klimaproblemet, nemlig en gradvis utfasing av verdens bruk av kull, olje og gass.[15]
I 2012 utga han boken 2052 – A Global Forecast for the Next Forty Years, som en oppsummering av 40 år som akademiker, aktivist, og næringslivsmann. Boken spådde at menneskeheten ikke ville møte klimautfordringen med tilstrekkelig styrke, og slo ikke an i de mest liberale markedsøkonomiene. Men den ble en bestselger i Kina, Japan og Tyskland, med totalt 200 000 solgte eksemplarer på 13 språk, og ledet til at Randers etter 2012 ble dratt inn i arbeidet med den langsiktige økonomiske planleggingen i Kina..[16]
Randers har vært medlem av Arbeiderpartiet siden 1970-årene. Han betegner seg selv som «klimapessimist».[17] Randers er fullt medlem av tankesmien Romaklubben og grunnleggende styreleder i The China Association for the Club of Rome.[18]
Jørgen Randers er sønn av fysikeren Gunnar Randers, og nevø av Arne Randers Heen.[19][20]
Jørgen Randers giftet seg med lege Marie Sager i 1980 og de har ett felles barn Engelke, født 1983.[21]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.