From Wikipedia, the free encyclopedia
Jan Wilsgaard (født 1930 i Brooklyn i New York, død 6. august 2016 i Kungsbacka[2]) var en norsk-svensk designer.
Wilsgaard begynte å arbeide for Volvo i 1950 og var fram til at Volvo 850 ble presentert i 1991 delaktig i å ta frem nesten alle Volvos personbilmodeller. Av unntakene kan man merke Volvo P1900 («Sport») og Volvo P1800 (den opprinnelige kupéversjonen). Wilsgaard ble etterfulgt av Peter Horbury. Et stipend i Wilsgaards navn deles hvert år ut ved Högskolan för design och konsthantverk i Göteborg.
Jan Wilsgaards far var norsk sjømann. Under andre verdenskrig flyttet familien til Sverige.
Jan Wilsgaard studerte kunst og skulptur i Gøteborg. Han ble i 1950 oppdaget og håndplukket av ledelsen i Volvo til selskapets nystartede designavdeling. Hans første oppdrag ble modifisering av Volvo PV60. Det første arbeidet kan selv stod for ble Volvo Philip, en Volvo for det amerikanske markedet med V8-motor, som dog aldri kom i produksjon.
Wilsgaards første store prosjekt ble Volvo Amazon. Prosjekt «PV 55» var en intern konkurranse mellom flere ulike designere, blant annet Wilsgaard og Helmer Petterson. Forslagene ble modifisert til P1200 - Volvo Amazon.
Samtidig tegnet han «P 1400» som etterfølger til Amazon. Den skulle til slutt bli Volvo 140. Volvo 140 ble starten på Volvos praktisk innrettede kantede design som dominerte hos selskapet de neste tiårene. Den ble fulgt opp av Volvo 240 som ble lansert i 1974. Wilsgaard tegnet også 262C, en kupévariant i 200-serien.
På midten av 1960-tallet ble det vurdert en oppfølger til sportskupén Volvo P1800. Wilsgaard tegnet et forslag som kaltes P172, tenkt til å erstatte P1800 allerede i 1968. Etter lange vurderinger avstod Volvo fra å produsere denne bilen. Skissering av en etterfølger til P1800 pågikk på hele 1960-tallet. Flere eksterne formgivere kom også med forslag, blant andre italienske Fissore. Til slutt tok Wilsgaard selv på seg oppgaven å prøve å modifisere det eksisterende designet – med bedre sikt bakover og bedre mulighet for bagasje. Resultatet ble to forslag: «Jaktvagnen» og «Beach car». Volvo bestemte seg for å lage to prototyper som mulige etterfølgere av 1800-modellen. Biler ble tatt direkte fra samlebåndet og ble kjørt ned til Italia (til karosseribyggerne Coggiola og Frua) der de skulle forsees med «fastback».
Wilsgaard skal selv ha kjørt den ene av disse bilene i hva som beskrives som en strabasiøs reise. Prototypen «Raketen» ble prøvekjørt lenge i Göteborgstraktene, men ble til slutt ansett som for futuristisk. Den finnes idag på Volvomuseet. Den endelige produksjonsmodellen ble kalt 1800 ES, tegnet av Wilsgaard, og var en «slanket» versjon av Beach Car. Ifølge Jan Wilsgaard står ES for «Estate». 1800ES var i produksjon fra 1971 til 1973, ett år senere enn 1800E, og ble produsert i 8078 eksemplarer. Amerikanske kollisjonsikkerhets- og utslippskrav som ble innført tidlig på 1970-tallet ville ha krevd omfattende omkonstruksjon av både motorer og karosseri på 1800ES. Modellen er kjent for sin djerve baklukedesign – bare en tykk glassrute - noe som kom tilbake i 2006 som designelement på Volvo C30.
Wilsgaard ledet fra 1975 arbeidet med å ta frem den første nye modellserien siden 1966 - Volvo 700-serien. Wilsgaard hentet inspirasjon fra samtidige amerikanske biler med en nesten vertikal bakrute og relativt kort bagasjeluke. I 1982 ble Volvo 760 vist for første gang. Wilsgaards siste store prosjekt ble 850, en bil som forente en tradisjonell kantet design med nye innflytelser, som framhjulsdrift og en fem-sylindrig motor.
Et utvalg bilmodeller tegnet av Wilsgaard: