![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c7/Zostera_noltii.jpg/640px-Zostera_noltii.jpg&w=640&q=50)
Dvergålegras
From Wikipedia, the free encyclopedia
Dvergålegras (Zostera noltei) er en totalfredet flerårig vannplante. Den er blant de få blomsterplanter som har tilpasset seg et liv i sjøvann.
Dvergålegras | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Nomenklatur | |||
Zostera noltei Hornem. | |||
Synonymi | |||
Zostera noltii | |||
Populærnavn | |||
dvergålegras[1] | |||
Klassifikasjon | |||
Rike | Planter | ||
Divisjon | Dekkfrøete planter | ||
Klasse | Enfrøbladete planter | ||
Orden | Vassgroordenen | ||
Familie | Ålegrasfamilien | ||
Slekt | Ålegrasslekta | ||
Miljøvern | |||
Norsk rødliste:[2] | |||
![]() EN — Sterkt truet | |||
Økologi | |||
Habitat: | salt- og brakkvann | ||
Utbredelse: | Europa og tilstøtende områder |
Dvergålegras er en flerårig urt med frøreproduksjon. Fruktene spres med havstrømmer, trolig også med fugl. Det er trolig at arten kan ha fragmentering av jordstengel og lokal spredning. Den vokser på bløtbunn og har en horisontal jordstengel. Fra jordstengelen stikker det ut korte, vertikale stilker med blomster og blad. Arten ligner på slektningene ålegras og smalålegras, men er mindre og spinklere. Bladene er bare 0,5–1,5 mm brede og mindre enn 20 cm lange. Bladet har bare én nerve og har et hakk i toppen. Planten vokser på grunnere vann enn ålegras og finnes fra lavvannslinjen til halvveis opp i flomålet.[3][4]
Noen steder finnes den under lavvannslinjen, som i brakkvannet i Kattegat der den vokser sammen med ålegras, og i Middelhavet der den danner blandede bestander med Cymodocea nodosa.[5]
I Storbritannia er fjæremark og vanlig hjerteskjell vanlige dyr i enger med dvergålegras. I Norge vokser ofte alger som grønndusk, grisetang, blæretang og kaurtang sammen med dvergålegras.[4]
Utbredelsen omfatter kystene av Atlanterhavet, Nordsjøen og Kattegat fra Norge og Vest-Sverige til Mauritania. Arten finnes også i Middelhavet, Svartehavet, Azovhavet, Det kaspiske hav og Aralsjøen. Eldre litteratur angir at arten forekommer i Øst-Asia, men disse forekomstene regnes nå som en egen art, Zostera japonica.[5][6]