fjellområde i Alpene From Wikipedia, the free encyclopedia
Dolomittene er et stort fjellområde av Alpene i Syd-Tirol, Trentino og provinsen Belluno i Italia.
Dolomittene | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Andre navn | Dolomiti (italiensk) Dolomites (ladinsk) Dolomiten (tysk) | ||
Geografi | |||
Hører til | De sydlige Kalk-Alper | ||
Land | ![]() | ||
Høyeste punkt | |||
Navn | Marmolada | ||
Høyde | 3 342 moh. | ||
Beliggenhet | |||
![]() Beliggenheten av Dolomittene i Øst-Alpene | |||
De egentlige Dolomittene begrenses
Dolomittene brukes imidlertid ofte i videre forstand, og omfatter da også fjellkjeder syd og øst for det ovennevnte området. I så fall regnes altså også Vicenza-Alpene og De karniske For-Alpene til Dolomittene. På italiensk omtales av og til også Brentafjellene som «Brenta-Dolomittene» (Dolomiti di Brenta).
Videre brukes «Dolomittene» i navn på enkelte fjellkjeder som ikke hører til Dolomittene, slik som Lienz-Dolomittene (Gailtal-Alpene) og Engadin-Dolomittene (Sesvenna). I disse tilfellene brukes ordleddet mer som økenavn fordi de nevnte kjedene ligner på Dolomittene. (Slik som Lyngsalpene ikke hører til, men minner om Alpene.)
Viktige fjelltopper i Dolomittene er:
Italiensk navn | Ladinsk navn | Tysk navn | Høyde (moh.) | Delgruppe |
---|---|---|---|---|
Marmolada | Marmoleda | (Marmolata) | 3343 | Marmolada |
Antelao | 3264 | Antelao | ||
Tofana di Mezzo | Tofana de Meso | 3244 | Tofane | |
Monte Civetta | 3220 | Civetta | ||
Monte Cristallo | Cristalo | 3216 | Cristallo | |
Sorapiss | Sorapis | 3205 | Sorapiss | |
Cima di Vezzana | 3192 | Pale di San Martino | ||
Cimon della Pala | 3184 | Pale di San Martino | ||
Sassolungo | Saslonch | Langkofel | 3181 | Saslonch |
Monte Pelmo | 3169 | Pelmo | ||
Piz Boè | 3152 | Sela | ||
Piz Popena | 3152 | Cristallo | ||
Croda Rossa d'Ampezzo | Hohe Gaisl | 3148 | Prags-Dolomittene | |
(Cima dei Tre Scarperi) | Dreischusterspitze | 3145 | Sexten-Dolomittene | |
Sasso di Levante | Grohmannspitze | 3126 | Saslonch | |
Croda dei Toni | Zwölferkofel | 3094 | Sexten-Dolomittene | |
(Cima Undici) | Elferkofel | 3092 | Sexten-Dolomittene | |
(Sass Rigais) | Sas Rigais | 3025 | Odles | |
Catinaccio d'Antermoia | Antermoa | Kesselkogel | 3004 | Ciadenac |
Tre Cime di Lavaredo | Drei Zinnen | 2999 | Sexten-Dolomittene | |
Pala di San Martino | 2982 | Pale di San Martino | ||
Cima Catinaccio | Rosengartenspitze | 2981 | Ciadenac | |
Cimon del Froppa | 2932 | Marmarole | ||
(Torre Fermeda) | Tor Fermeda | Fermedaturm | 2873 | Odles |
Cima d'Asta | 2847 | Lagorai | ||
Torri del Vajolet | Tor de Vaiolet | Vajolet-Türme | 2821 | Ciadenac |
De mange dype og frodige dalene i Dolomittene deler fjellområdet opp i en rekke høyplatåer, fjellkjeder og tinder. Sentralt i Dolomittene ligger det nesten sirkelrunde Selamassivet (eller Sella, opptil 3152 moh.), som også er Dolomittenes viktigste vannskille. Herfra stråler fire daler i fire himmelretninger:
Mellom Gherdëina og Val Badia ligger de følgende fjellgruppene (fra Sela og nordover mot Brixen):
Området mellom Val Badia og Cordevole er delt opp i spesielt mange fjell(grupper):
Mellom Cordevole og Avisio ligger de følgende fjellgruppene:
Mellom Avisio-dalen og Gherdëina ligger de følgende fjell(grupp)ene (fra Sela og sydvestover mot Salorno):
Dolomittene består i all hovedsak av kalkstein; videre forekommer bl.a. sandstein (f.eks. i Gherdëina). Disse sedimentlagene, som stammer fra perm, trias og kritt, er flere kilometer tykke, og ligger mer eller mindre vannrett. Geomorfologisk er Dolomittene derfor kjennetegnet ved høyplatåer, som ofte slutter i spektakulært bratte vegger. Mange av Dolomittenes fjellgrupper (f.eks. Ciadenac og Sela) er forsteinde korallrev, som ble dannet i Tethyshavet. Disse forhenværende revene består av hard dolomitt, mens de løsere sedimentene mellom disse har blitt erodert bort.
Mineralet dolomitt er opphavet for fjellkjedens navn, og har i sin tur blitt oppkalt etter den franske geologen Deodat de Dolomieu. Tidligere het Dolomittene rett og slett Monti pallidi («bleke fjell»).
Grunnen til at Dolomittenes sedimentlag er foldet i så liten grad, er at de ligger oppå en tykk magmatisk plate av kvartsporfyr. Denne platen er erodert frem i og rundt Bolzano, i dalene til Adige og Eisack.
Dolomittenes landskap er karakterisert ved kontrasten mellom de grønne og ofte forholdsvis brede dalene på den ene siden og de bratte og bisarre fjellformasjonene på den andre siden. Bakgrunnen for disse kontrastene er forskjellene i bergartene, der noen sedimenter eroderer enklere, mens den hardere dolomitten blir stående som minnesmerker over de tidligere korallrevene. Naturen i Dolomittene er vernet gjennom en rekke nasjonalparker og andre verneområder, hvorav de største er Pöz-Odles, Fanes-Senes og Schlern-Ciadenac.
Kulturelt er Dolomittene kjennetegnet ved et stort språklig mangfold. Ladinsk ble tidligere talt i store deler av Trentino-Syd-Tirol og Veneto, men forekommer i dag utelukkende i de fem høyest beliggende dalene i Dolomittene (Val Badia, Anpezo, Fodom, Fascia, Gherdëina). De andre dominerende språkene er italiensk (spesielt i sydvest, syd og øst) og tysk (i nord og nordvest). I Bersntol lengst syd i Dolomittene, i et område som ellers er rent italiensktalende, finner man dessuten en isolert zimbrisk språkøy.
Historisk sett har Dolomittene oftest vært delt mellom flere stater. Fra den tidlige middelalderen av var Dolomittenes areal fordelt over tre fyrstbispedømmer: Brixen i nordvest, Trento i sydvest og Aquileia i øst. Kolonialiseringen av de sentrale (dvs. de ladinsktalende) dalene skjedde på initiativ av fyrstbiskopen i Brixen og abbedissen av Sonnenburg på 1000-tallet. Etter hvert fikk fyrstegrevskapet Tirol kontroll over størsteparten av Dolomittene, mens landskapet Cadore i de østlige Dolomittene kom under republikken Venezia. Disse forholdene varte helt frem til begynnelsen av 1900-tallet, bortsett fra at Tirol i mellomtiden hadde blitt en del av Østerrike-Ungarn og Venezia av Italia. Under første verdenskrig forløp sydfronten midt gjennom Dolomittene. Under store tap på begge sider ble krigen her utkjempet i høyder mellom 2000 og 3000 moh. Tallrike gjengrodde skyttergraver, rester etter «isbyen» i Marmolada-isbreen og den sprengte toppen av Col di Lana minner fremdeles om kampene for 106 år siden. Etter at det sydlige Tirol ble slått til Italia gjennom freden i St.-Germaine, ligger Dolomittene i sin helhet i Italia.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.