Det Danske Akademi
uavhengig dansk institusjon / From Wikipedia, the free encyclopedia
Det Danske Akademi er en dansk uavhengig institusjon med formål å «virke for dansk ånd og sprog, især indenfor litteraturen» og består pr 2024 av høyst 20 medlemmer, som en gang i måneden møtes på Karen Blixens tidligere hjem, Rungstedlund. Medlemmene er oftest forfattere av skjønnlitteratur eller litteratur- og språkforskere. Medlemskapet er frivillig og ulønnet.[1]
Det Danske Akademi ble stiftet 28. november 1960 på initiativ av blant andre Karen Blixen, Tom Kristensen, H.C. Branner, den blinde forfatteren Karl Bjarnhof (1898-1980),[2] kunsthistorikeren Christian Elling (1901-74)[3] og Jacob Paludan. Dansk presse og offentlighet gjorde seg i starten svært lystig over denne selvutnevnte institusjonen,[4] men snart ble det regnet som en stor ære for en forfatter å bli tilbudt medlemskap. Bare to av medlemmene var kvinner, Karen Blixen selv og Agnes Henningsen,[5] og begge døde i 1962; så i 1964 mente arbeiderbevegelsens avis Aktuelt (1871-2001) at Tove Ditlevsen ville være den rette til å opprette en kjønnsbalanse. Imidlertid opptok akademiet ingen kvinner igjen før Elsa Gress (1919-88)[6] ble utnevnt i 1975.[7]
Opprinnelig skulle akademiet ha 12 medlemmer. Dette ble i 1961 utvidet til 16, og i 1966 gikk akademiet sammen med Selskabet til de skiønne og nyttige Videnskabers Forfremmelse (stiftet i 1759).[8] Sistnevntes formue satte akademiet i stand til å dele ut den store prisen annethvert år fra 1968.[9] Fra 1994 åpnet akademiet for å ha inntil 20 aktive medlemmer. Medlemskapet er livsvarig.[10]
I 1974 var det flertall for at Tove Ditlevsen skulle motta akademiets store pris. Thorkild Bjørnvig bekreftet i september 1974 at hun på møtet før endelig avstemning var utpekt som sikker kandidat. Men så endret plutselig kulturministeriet reglene, slik at flertall ikke lenger var nok for å vinne. Nå skulle valget avgjøres av et visst antall stemmer, og med en enkelt stemmes overvekt gikk prisen til Sven Holm i stedet. Karl Bjarnhof forlot akademiet i protest mot forbigåelsen av Ditlevsen; også avisen Politiken tok åpent avstand fra måten Ditlevsen ble forbigått på.[11]
Ebbe Kløvedal Reich tok en gang initiativ til et alternativt forfattermøte i Fælledparken i København som et motstykkke til akademiet. Han rakk så vidt å delta i begge møtene ved å springe fra akademiet til Fælledparken for å rekke sitt eget protestmøte. Klaus Rifbjerg var også en skarp kritiker, til han i 1966 selv ble tildelt akademiets store pris, og året etter fikk medlemskap. I 2010 var han akademiets lengst sittende, nålevende medlem.[12]
I 2020 forlot Suzanne Brøgger, Astrid Saalbach, Ida Jessen og Jens Smærup Sørensen akademiet i protest mot at Marianne Stidsens hadde kalt MeToo-debatten for en terrorbevegelse.[13]