From Wikipedia, the free encyclopedia
Crosley, eller Crosmobile, var en liten uavhengig amerikansk produsent av kompakte biler, på grensen til mikrobiler. Først ble firmaet kalt Crosley Corporation og senere Crosley Motors Incorporated, de holdt til i Cincinnati, Ohio og var aktivt fra 1939 til 1952, kun avbrutt av andre verdenskrig. Stasjonsvognene deres var den mest populære modellen, men det ble også tilbudt sedaner, pickuper, kabrioleter, en sportsbil og til og med et lite jeeplignende kjøretøy.
Crosley | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
![]() | |||
Bransje | Kjøretøyindustri | ||
Etablert | 1937 | ||
Opphørt | 1952 | ||
Hovedkontor | Cincinnati | ||
Land | USA | ||
Grunnlegger(e) | Powel Crosley jr. | ||
Powel Crosley hadde slått seg opp innen radio og hvitevarer og ble kalt "The Henry Ford of Radio". Han var også en pioner innen radiokringkasting (WLW-radiostasjon), og eier av et major league baseball-lag (Cincinnati Reds).
For eksport gikk bilene under merket Crosmobile, fordi det i Storbritannia allerede eksisterte et bilmerke som het Crossley.[1][2][3]
I 1939 produserte Powel Crosley verdens første småbil. Det var en todørs kabriolet som veide under 400 kg og ble solgte for 299 dollar. Kjøretøyene ble solgt gjennom uavhengige selgere og varehus. Den oppnådde ingen salgssuksess, så i 1941 ble modellutvalget utvidet til å omfatte to- og fire-seters kabrioler, en stasjonsvogn og pickuper.[4]
Allerede i 1937 hadde Crosley laget en prototype han kalte CRAD (Crosley Radio Auto Division). Denne lignet mer på en tre-hjuling fordi bakhjulene stod tett sammen, som på en BMW Isetta (1955).[5]
Crosley var først ute på det amerikansk bilmarkedet med en rekke tekniske løsninger, inkludert den første rimelige masseproduserte bilen med en overliggende kamaksel i 1946; den første bruken av begrepet "Sport(s-) Utility" i 1947, for en 1948-modell kabriolet, og de første amerikanske bilene som ble utstyrt med kaliper skivebremser på alle fire hjulene, samt USAs første etterkrigssportsbil, Hotshot, for modellåret 1949.[1]
Alle Crosleys modeller var lette (380 til 640 kilo) biler med stive aksler foran og bak, og motorer med mindre enn 1 liter (61 kubikktommer) slagvolum. Med unntak av de sent introduserte Hotshot- og Farm-O-Road-modellene, ble det store flertallet av alle Crosleyene bygget på en ramme med 80-tommers (2,03 meter) akselavstand og med bladfjærer.[6]
Powel Crosley Jr. tjente sin formue innen bildeler og tilbehør, før han begynte å produsere andre forbrukerprodukter og Crosley-biler på 1920- og 1930-tallet. I 1925 ble selskapet hans den største produsenten av radioer i verden. Den økonomiske suksessen til produksjons- og radiokringkastingsbedriftene hans ga midler for Crosley til å forfølge sin livslange interesse for å produsere biler. Også hans bror Lewis Crosley var en dyktig forretningsmann og var med på i bilforetaket.[7]
Under andre verdenskrig avviklet Crosley-selskapet sivil bilproduksjon og begynte produksjon av krigsmaterialer, inkludert utvikling av eksperimentelle kjøretøy. I 1946 gjenopptok Crosley produksjonen av kompakte kjøretøy ved anlegget i Marion, Indiana. Etter at gassrasjonering ble avviklet og de store bilprodusentene begynte å produsere større biler, falt forbrukernes interesse for Crosleys kompakte biler. Den siste Crosley-bilen rullet av samlebåndet 3. juli 1952, og selskapet fokuserte på sine andre, mer vellykkede forretningsforetak.[7][8]
Powel Crosley ble innlemmet i Automotive Hall of Fame i 2010 og National Radio Hall of Fame i 2013.