amerikansk sanger, låtskriver og musiker From Wikipedia, the free encyclopedia
Aretha Louise Franklin (1942–2018)[27][28][29] var en amerikansk soul- og R&B-sanger og låtskriver.
Aretha Franklin Queen of soul | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 25. mars 1942[1][2][3][4]![]() Memphis[5][6] | ||
Død | 16. aug. 2018[7][3][8][9]![]() Detroit[7] | ||
Beskjeftigelse | Sanger, låtskriver, plateartist, pianist, komponist ![]() | ||
Utdannet ved | The Juilliard School (1997–)[10] Northern High School | ||
Ektefelle | Glynn Turman (1978–1984) (bryllupssted: Detroit) Ted White (1961–1969) | ||
Far | C. L. Franklin | ||
Mor | Barbara Siggers Franklin | ||
Søsken | Erma Franklin Carolyn Franklin | ||
Parti | Det demokratiske parti | ||
Nasjonalitet | USA | ||
Gravlagt | Woodlawn Cemetery[3] | ||
Utmerkelser | 44 oppføringer
National Medal of Arts (1999)
Presidentens frihetsmedalje (2005) Grammy Lifetime Achievement Award (1994) Grammy Legend Award (1991) MusiCares Person of the Year (2008) Gospel Music Hall of Fame (2012) Grammy Award for Best R&B Performance (1967) Grammy Award for Best Female R&B Vocal Performance (1967) Grammy Award for Best Female R&B Vocal Performance (1968) Grammy Award for Best Female R&B Vocal Performance (1969) Grammy Award for Best Female R&B Vocal Performance (1970) Grammy Award for Best Female R&B Vocal Performance (1971) Grammy Award for Best Soul Gospel Performance (1972) (for verk: Amazing Grace) Grammy Award for Best Female R&B Vocal Performance (1972) (for verk: Young, Gifted and Black) Grammy Award for Best Female R&B Vocal Performance (1973) Grammy Award for Best Female R&B Vocal Performance (1974) American Music Award for Favorite Soul/R&B Female Artist (1976) American Music Award for Favorite Soul/R&B Female Artist (1977) Grammy Award for Best Female R&B Vocal Performance (1981) American Music Award for Favorite Soul/R&B Album (1983) (for verk: Jump to It) American Music Award for Favorite Soul/R&B Female Artist (1984) Grammy Award for Best Female R&B Vocal Performance (1985) American Music Award for Favorite Soul/R&B Female Artist (1986) Grammy Award for Best R&B Performance by a Duo or Group with Vocals (1987) Grammy Award for Best Female R&B Vocal Performance (1987) (for verk: Aretha) Grammy Award for Best R&B Performance by a Duo or Group with Vocals (1987) (vinner: George Michael) Grammy Award for Best Soul Gospel Performance, Female (1988) (for verk: One Lord, One Faith, One Baptism) Grammy Lifetime Achievement Award (1993) (vinner: Arthur Rubinstein, Bill Evans) Kennedy Center Honors (1994) Grammy Hall of Fame Award (1997) NAACP Image Award – Hall of Fame Award (1997) (vinner: George Clinton) Grammy Hall of Fame Award (1998) (for verk: Amazing Grace) Grammy Hall of Fame Award (1998) (for verk: (You Make Me Feel Like) A Natural Woman) Grammy Hall of Fame Award (2000) Grammy Award for Best Traditional R&B Performance (2003) Grammy Award for Best Traditional R&B Performance (2005) Grammy Award for Best Gospel/Contemporary Christian Music Performance (2007) (vinner: Mary J. Blige) Grammy Hall of Fame Award (2008) (for verk: I Never Loved a Man the Way I Love You) Michigan Women's Hall of Fame (2001)[11] Pulitzer-prisens særskilte hederbevisninger og utmerkelser (2019)[12] Æresdoktor ved Harvard University (2014)[13] Stjerne på Hollywood Walk of Fame Honorary doctor of the Yale University (2010)[14] Rock and Roll Hall of Fame (1987)[15] | ||
Musikalsk karriere | |||
Sjanger | Soulmusikk,[16] funk,[17][18] gospelmusikk,[19] popmusikk,[20][21][22] poprock,[23] jazz,[24] rhythm and blues[25] | ||
Instrument | Piano,[26] vokal[26] | ||
Stemmetype | Mezzosopran | ||
Aktive år | 1956–2017 | ||
Plateselskap | Arista Records, Atlantic Records, Battle Records, Columbia Records, RCA, Warner Music Group, Checker | ||
Innflytelse | Billie Holiday, Ella Fitzgerald, George Michael, Nat King Cole, Nina Simone, Mahalia Jackson, Dinah Washington, Sarah Vaughan, Sam Cooke, Wynona Carr, Sister Rosetta Tharpe | ||
Nettsted | https://www.arethafranklin.net/ | ||
IMDb | IMDb | ||
Signatur | |||
![]() | |||
Aretha Franklins far var baptistpastoren Clarence LaVaughn Franklin, og hennes søstre sangerinnene Erma Franklin og Carolyn Franklin.[30] Cecil Franklin var i 1950- og 1960-årene en kjent person i USAs afroamerikanske samfunn. Han var en av de første pastorer med et eget landsomfattende radioshow. Familien bodde en kort periode i Buffalo i New York, før de flyttet til Detroit i Michigan, da Aretha var syv år gammel. Moren Barbara, som selv var gospelsanger, forlot ektemannen da Aretha var seks år gammel.
Da Aretha Franklin var 12 år ble hennes første sønn født, Clarence (født 1955). Far til barnet var Edvard Burke, en gutt fra hennes skole. Ved 15 års alder fikk hun sitt andre barn, sønnen Edward (f. 1957), hvis far var Edward Jordan.[31][32] Guttene ble oppfostret av Franklins farmor.
I 1961, da hun var 19 år, giftet hun seg med Ted White, som ble hennes manager og låtskriver. Fire år senere fødte hun sin tredje sønn, Ted White Jr. (f. 1964), som senere ble gitarist i hennes band. Ekteskapet var turbulent og Franklin og White skilte seg i 1969.[31][32] Mellom årene 1969 og 1976 hadde hun et forhold med manageren Ken Cunningham og fikk med ham sin fjerde sønn i 1970, Kecalf Cunningham. I 1978 giftet hun seg med skuespilleren Glynn Turman. Hennes far Cecil Franklin viet dem i sin kirke. Cecil Franklin ble skutt av ranere[30] 1979, i havnet i koma og døde i 1984.
Turman og Franklin skilte seg 1984.[33]
Hun begynte tidlig å synge gospel og platedebuterte som 14-åring i 1956 med The Gospel Soul of Aretha Franklin. På andre halvdelen av 1960-tallet gjorde hun en rekke soul-innspillinger som er blitt klassikere, «Respect», «I Never Loved a Man» og «You Make Me Feel Like a Natural Woman» er noen eksempler. Disse låtene og mange andre ga Franklin kallenavnet The Queen of Soul. Hun hadde to sanger på førsteplass på Billboard-listen: «Respect» i 1967 og «I Knew You Were Waiting (For Me)» (duett med George Michael) i 1987. I alt hadde hun 17 sanger inne på Billboards topp 10-liste i perioden 1967–1987.
Hun fikk en stjerne på Hollywood Walk of Fame og ble i 1987 valgt inn i Rock and Roll Hall of Fame, som den første kvinnen. 9. november 2005 mottok hun Presidentens frihetsmedalje av president George W. Bush. Hun ble nominert til 44, vant 19 Grammy Awards, og ble i 2004 kåret av Rolling Stone til nummer ni. på tidsskriftets liste over 100 største artister gjennom tidene.[35] Hun medvirket i begge Blues Brothers-filmene (1980 og 1998) med musikkinnslag.
Hun støttet flere veldedige organisasjopner og politiske aktivister, blant annet National Association for the Advancement of Colored People og Special Olympics.[36]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.