![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d5/Ireland_early_peoples_and_politics.gif/640px-Ireland_early_peoples_and_politics.gif&w=640&q=50)
Airgíalla
From Wikipedia, the free encyclopedia
Airgíalla (moderne irsk: Oirialla, engelsk: Oriel,[1] latin: Ergallia) var et historisk kongedømme i Irland under middelalderen, og et samlenavn for sammenslutning av stammer. Sammenslutningen besto av ni mindre riker, alle uavhengige av hverandre, men som aksepterte nominell suverenitet til en overkonge, vanligvis fra det mektigste dynastiet.[2] De ni mindre rikene var en gruppe av stort sett ubeslektede klaner i det området som nå er den sentrale og sørlige delen av provinsen Ulster. På et tidspunkt, sannsynligvis på slutten av 600-tallet formet de en militær allianse som utviklet seg til et mer eller mindre selvstendig kongedømme. Utstrekningen av kongedømmet er usikker, men det later til å ha hatt senter i det området som i dag er grevskapene Monaghan og Armagh.
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d5/Ireland_early_peoples_and_politics.gif/640px-Ireland_early_peoples_and_politics.gif)
På sitt høydepunkt tilsvarte Airgíalla i utstrekning omtrent de moderne bispedømmene Armagh og Clogher, og strakte seg over deler av grevksapene Armagh, Monaghan, Louth, Fermanagh, Tyrone og Londonderry.[3] Hovedbyene var Armagh og Clogher. Navnets bruk overlever som et kulturelt område med folketradisjon i sørøstlige Ulster og tilstøtende områder i grevskapet Louth.
Ifølge legenden ble Airgíalla opprettet av «De tre Collaer», tre sønner av Eochaid Doimlén[2] som sies å ha erobret det som nå er sentrale Ulster fra Ulaid. Den avgjørende seieren var slaget ved Achadh Leithdheirg, som sies å ha blitt utkjempet rundt år 331. Imidlertid antas det at denne historien er hovedsakelig fiksjon, og det faktiske året, lokaliseringen av slaget og omstendighetene for hvordan Airgíalla-sammenslutningen ble til er ukjent.
Det er antatt at før sammenslutningen av Airgíalla var ni mindre riker dominert av nabolandet Ulaid i øst, og etter Airgíallas høydepunkt, ble deres landområder fra 600-tallet og utover gradvis erodert av inngrepet fra deres nordlige naboer, Cenél nEógain i den nordlige Uí Néill,[3] som samt den sørlige Uí Néill i sør. Fra 735 kom Airgíalla under dominansen til Cenél nEógain, og var innen 827 blitt deres vasaller.[3] Kongeriket Airgíalla fikk et nytt høydepunkt på 1100-tallet under kong Donnchad Ua Cerbaill. Det senere innsnevrede riket Airgíalla overlevde i Monaghan – som ble kjent som Oirghialla og Oriel etter den normanniske invasjonen av Irland – under Mac Mathghamhna (McMahon-klanene), til slutten av den irsk-gæliske orden i Irland.[2]