From Wikipedia, the free encyclopedia
Adèle av Champagne (født ca. 1140, død 4. juni 1206), også kjent som Adelaide og Alix, var den tredje hustruen til kong Ludvig VII av Frankrike og mor til hans eneste mannlige arving, den framtidige Filip II August. Hun var datter av Theobald II av Champagne og Matilda av Kärnten.
Adèle av Champagne Dronning av Frankrike | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | ca. 1140![]() | ||
Død | 4. juni 1206[1][2][3]![]() Paris | ||
Beskjeftigelse | Riksforstander ![]() | ||
Embete | |||
Ektefelle | Ludvig VII av Frankrike (1160–)[4][5] | ||
Far | Theobald II, greve av Champagne | ||
Mor | Matilda of Carinthia | ||
Søsken | 7 oppføringer
Agnes of Blois
Matilda of Champagne Marie of Champagne Stephen I of Sancerre Henrik I av Champagne Theobald V av Blois Guillaume aux Blanches Mains | ||
Barn | Filip II August av Frankrike[4] Agnes av Frankrike | ||
Nasjonalitet | Frankrike | ||
Gravlagt | Pontigny Abbey | ||
Regjeringstid | 1137–1204 | ||
Hun var aktiv i kongedømmets politiske liv, sammen med sine brødre Henrik I av Champagne, Theobald V av Blois, og Guillaume aux Blanches Mains, erkebiskop av Reims. Henrik og Theobald var gift med døtrene til Ludvig VII og hans første hustru Eleanora av Aquitaine. Eleanora og hennes brødre følte deres posisjon truet da arvingen av Artois, Isabella av Hainaut, ble gift med Adèles sønn Filip. Adèle gikk i allianse med Hugo III, hertug av Burgund, og greve Filip av Flandern, og forsøkte selv å interessere Fredrik Barbarossa. Det brøt ut krig i 1181, og forholdene ble så dårlige at Filip forsøkte å få en skilsmisse fra Isabelle i 1184.
Selv om hennes makt minsket etter at Filip ble konge i 1180 fungerte hun som regent av kongedømmet i 1190 da Filip dro av sted på det tredje korstoget. Hun havnet i skyggen igjen da han kom tilbake i 1192, men deltok i opprettelsen av flere klostre.
Hun døde den 4. juni 1206, og ble gravlagt i kirken i klosteret Pontigny i nærheten av Auxerre.
Adèle hadde to barn med kong Ludvig VII av Frankrike: