From Wikipedia, the free encyclopedia
Ziemeļamerikas Kordiljeri (angļu: North American Cordillera, spāņu: Cordillera norteamericana) ir daļa no Kordiljeru kalnu sistēmas, atrodas Ziemeļamerikas teritorijā Kanādā, ASV un Meksikā.[1] Kalnu kopgarums ir vairāk nekā 9000 km (no 19° Z.p. līdz 69. Z.p.). Kalnu sistēmas platums Aļaskā ir apmēram 1100—1200 km, Kanādā — līdz 800 km, ASV teritorijā — ap 1600 km, Meksikā — līdz 1000 km.
Ziemeļamerikas Kordiljeri | |
---|---|
![]() | |
Kontinents | Ziemeļamerika |
Valstis |
![]() ![]() ![]() ![]() |
Garums | 9000 km |
Platums | 1000—1600 km |
Augstākais kalns | Denali |
Augstums | 6168 m |
Koordinātas | 44°N 115°W |
![]() |
Ziemeļamerikas Kordiljeru ziemeļdaļa atrodas arktiskajā un subarktiskajā klimata joslā, teritorija līdz 40° Z.p. - mērenajā joslā, bet tālāk uz dienvidiem - subtropu joslā. Kalifornijas pussalas un Meksikas kalni atrodas tropu joslā. Nogāzēs, kuras vērstas uz Klusā okeāna pusi, klimats ir maigs, okeānisks (pie Sanfrancisko - Vidusjūras klimats), bet iekšējos rajonos ir kontinentāls klimats. Jukonas plato vidējā janvāra gaisa temperatūra ir ap -30 °C, jūnijā 15 °C. Lielajā Baseinā ziemā var būt sals līdz -17 °C, bet vasarā tā nereti pārsniedz 40 °C. (absolūtais maksimums +57 °C). Jūlijā visaugstākās temperatūras ir dienvidu starpkalnu ieplakās (32 °C Kolorādo upes lejtecē), viszemākās - Dienvidu Aļaskas augstkalnu apvidos (ap 8 °C). Mitrums sadalās ļoti nevienmērīgi. Mērenajā zonā vismitrākie apstākļi ir pašos rietumos, bet tropu joslā - pašos austrumos. Vismazāk nokrišņu ir iekšējās plakankalnēs. Aļaskas dienvidu kalnos gada nokrišņu summa ir 3000 - 4000 mm, Britu Kolumbijas piekrastē - līdz 2500 mm, ASV tā samazinās līdz 400 - 200 mm. Mohaves tuksnesī ir tikai 50 mm nokrišņu gadā. Biezākā sniega sega ir Aļaskas dienvidos (150 cm un vairāk).