Be debesų ir be lietaus nepakyla drakonas į padanges, o didūs rašytojai yra kaip debesys ir lietūs savo šaliai.
Kaip be tvirto ūkininko derlius neužaugs, taip be žymių rašytojų šalies privalumai liks paslėpti ir nežinomi.
Mūsų laikų rašytojai vertina baltą žąsį ir niekina gaidį, nes toji žąsis atkeliauja iš toli, o gaidys arti.
Apie tiesą
Melas ir beprotybė velkasi tiesos drabužius, o apgaulė užgožia teisumą ir nuoširdumą.
Tas, kuris žino skirtumą tarp tiesos ir apgaulės, turi ją jausti kaip skausmą. O kodėl jis turėtų susilaikyti nekalbėjęs apie ją?
Veikaluose ir kalbose tiesa paprastai skęsta žodžių potvynyje.
Apie žmogų
Žmogus turi veikti, o jeigu tik veikia, tampa laimingas arba nelaimingas.
Žmonės, girdami kieno nors gerumą, paprastai pervertina jo tobulumą, o kalbėdami apie kieno nors niekšybes, per daug sutirština kalčių spalvas.
Žmonės neatsargiai renkasi draugus. Todėl, kol sutinka, viešpatauja mandagumas, bet kai susipyksta, atsiranda šaltis. O iš atšalimo atsiranda neapykanta ir pavydas.
Žmoniųpoelgiai nėra pastovūs, nei nekintami. Ištikimasis tampa išdaviku, o teisuolis – apgaviku. O tuos pokyčius lemia aplinkybės.
Kitos
Aukštesnieji valdininkai pavydi gabiems žmonėms ir nenori su jais turėti reikalų. Jei pastarieji nėra sukaustyti grandinėmis kaip paprasčiausi nusikaltėliai, gali save sveikinti.
Elgesiu kiekvienas gali įrodyti savo vertę, bet niekas negali būti įsitikinęs sėkme, nes kiekvieno vertė priklauso nuo įgimtų gabumų, o sėkmė – tik nuo aplinkybių.
Esti tvarkoslaikas ir sumaišties laikas. Sumaiščiai paversti tvarka reikia tobulumo, ir tik tobulas žmogus gali turėti tokį sugebėjimą.
Galima įkurti naują ugnį, bet neįmanoma atgaivinti kartą užgesintos.
Ginčas panašus į šaudymą, kai strėlės turi į taikinį pataikyti.
Gražios moterys akims malonios, bet pažintis su jomis pavojinga.
Įrankiai ir jų naudojimosi būdai kinta, o gamta ir jos reiškiniai visados vienodi.
Jei muzikantas ima griežti gražią melodiją liutnia, o klausytojai neapdovanoja jo aplodismentais, jis tampa abejingas ir praranda įkarštį.
Jei užtvankoje atsiranda plyšių ir niekas jų neužtaiso, viskas gali baigtis dideliu potvyniu. Jei plyšta tinklas ir jo nelopysi, prarasi jau sugautas žuvis.
Jei valdovas apsišvietęs ir doras, tai turi apsišvietusių ir sąžiningų ministrų.