From Wikipedia, the free encyclopedia
Samiai (Sámi) arba lapiai – Skandinavijos vietiniai gyventojai, turintys savo unikalią kultūrą. Gyvena Laplandijoje ir Rusijoje (Kolos pusiasalyje).[2][3][4] Kalba samių kalbomis, priklausančia finougrų kalbų šeimai. Pagrindinis jų užsiėmimas – elnininkystė, kuria pastaruoju metu susidomėjimas mąžta.
Samiai | |
---|---|
Gyventojų skaičius | 80 000–100 000[1] |
Populiacija šalyse | ![]() ![]() ![]() ![]() |
Kalba (-os) | samių, norvegų, suomių, rusų, švedų |
Religijos | liuteronybė, šamanizmas, stačiatikybė |
Giminingos etninės grupės | Finų tautos |
![]() | Samiai |
Klajokliai samiai tradiciškai judėjo per kraštą kartu su šiaurės elnių bandomis. Jie sekė šiuos gyvūnus per Šiaurės Norvegijos, Švedijos, Suomijos ir Rusijos platybes, juos naudodami maistui, būstui ir įrankiams pasigaminti. Klajokliai gyvendavo palapinėse, suręstose iš aukštų medžio karčių ir apdengtose elnių kailiais. Toks būstas vadinamas kota. Nuo XVII a.[1] klajokliai samiai prisijaukino elnius ir ganė juos naudodami tradicines priemones: šunis ir roges. Tačiau šiandien jie naudoja ir šiuolaikinius prietaisus – sniegaeigius.
Kaip ir daugelis vietinių gyventojų visame pasaulyje, samiai buvo engiami. Jie buvo verčiami mokytis rusų, skandinavų kalbų, nebuvo leidžiama šnekėti savo gimtąja kalba mokykloje. Galiausiai tai baigėsi tuo, kad samiai patys atsisakė savo kultūros ir paveldo. Situacija pasikeitė XX a. pabaigoje.[4][5] Samiai atgavo pasididžiavimą savo paveldu ir tapatybe. Šiandien labai stengiamasi išsaugoti ir dokumentuoti šią unikalią kultūrą. Tačiau samių kultūra sparčiai nyksta todėl, kad daugelis atsisakė tradicinio gyvenimo būdo.