From Wikipedia, the free encyclopedia
Erziai (эрзят) – vienas iš dviejų finougrų tautos mordvių subetnosų (kitas – mokšai). Vartoja erzių kalbą, priklausančią finougrų kalbų šeimai. Erziai skirstomi į tris dalis:
Erziai | |
---|---|
Erzių pora tautiniais rūbais | |
Gyventojų skaičius | ~400 000 |
Populiacija šalyse | ![]() |
Kalba (-os) | erzių, rusų |
Religijos | krikščionybė (stačiatikybė, molokanai, liuteronybė), prigimtinė tikyba |
Giminingos etninės grupės | mokšai, t. p. mariai, meščerai, muromai, meriai |
![]() | Erziai |
Be to, dar išskiriami erziai šokšai, kurie XVI–XVII a. atsiskyrė nuo kitų erzių ir apsigyveno tarp mokšų bei patyrė jų įtaką. Gyvena vakarų Mordvijoje (Tenguševo, Torbejevo raj.). Taip pat yra nemažai erzių, gyvenančių už savo tradicinių žemių ribų – Samaros, Orenburgo, Kostromos srityse. Vietomis jie susitelkę į bendrus kaimus, kuriuose sudaro gyventojų daugumą (pvz., 4 kaimai Koškų raj., Samaros sr.).
Manoma, kad erziai nuo mokšų ėmė skirtis tiek kalbiškai, tiek savimone I tūkstantmečio pab. Etnonimas kildinamas iš iranėnų Arsan („vyras, didvyris“). X a. kaip arisu minimi chazarų kagano Jozefo, o XIV a. kaip ardžanai keliautojo Rašido ad Dino. XI–XIII a. mordviai kūrė valstybinius darinius. Erzių valstybingumas siejamas su kunigaikščio Purgazo įsteigta Purgazo kunigaikštyste. XIV a. dalis erzių priėmė krikščionybę, kiti pasitraukė į rytus, iki pat Uralo.
Aprangai būdingi moteriški kykai (pango), juosmens papuošimai (pulajai, pulakšai), kurias merginos dėvėdavo iki brandos amžiaus. Vyrauja siuvinėjimas raudonais siūlais pramaišiui su žalia, balta ir juoda spalvomis.[1]
Erziai turi keletą savų švenčių: „Liaudies pamaldas“ (Раськень Озкс), „Kaimiškas pamaldas“ (Велень Озкс), erzių kalbos dieną. Veikia keletas liaudies muzikos kolektyvų, leidžiama keletas laikraščių ir žurnalų erzių kalba.