From Wikipedia, the free encyclopedia
Ulisas Grantas (angl. Ulysses S. Grant, 1822 m. balandžio 27 d. – 1885 m. liepos 23 d.) – vyriausias Sąjungos kariuomenės vadas (JAV pilietinio karo metu) (1864-1869 metais) ir aštuonioliktasis Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas, ėjęs pareigas 1869-1877 metais.
Ulysses Simpson Grant | |
---|---|
18-asis JAV prezidentas | |
![]() | |
Gimė | 1822 m. balandžio 27 d.![]() |
Mirė | 1885 m. liepos 23 d. (63 metai)![]() |
18-asis JAV prezidentas | |
Ėjo pareigas | 1869 m. kovo 4 d. – 1877 m. kovo 4 d. |
Ankstesnis | Andrew Johnson |
Vėlesnis | Rutherford B. Hayes |
Partija | JAV respublikonų partija |
![]() | Ulysses S. Grant |
Parašas | |
![]() |
Būdamas 17-kos metų amžiaus, Grantas įstojo į Jungtinių Valstijų karo akademiją. 1846 metai, praėjus trejiems metams po karo akademijos baigimo, Ulisas, jau turėdamas leitenanto laipsnį, dalyvavo JAV-Meksikos kare, vadovaujamas generolų Vinfyldo Skoto ir būsimo prezidento Zakarijaus Teiloro. 1848 metais pasibaigus JAV-Meksikos karui, Grantas liko kariuomenėje, tačiau 1854 metais staiga atsistatydino. Tolimesniais metais Grantas dirbo nekilnojamo turto agentu, inžinieriumi. Prasidėjus JAV pilietiniam karui Grantas nusprendė prisijungti prie Šiaurės pajėgų.
1861 metais prezidento Abraomo Linkolno paskirtas savanorių brigados generolu, Grantas jau kitais metais pasiekė pirmąsias dideles Sąjungos pergales, užimdamas Henry ir Donelson fortus Tenesyje. Grantą nustebino Konfederatų puolimas Šailo mūšyje, tačiau Granto vadovaujamos pajėgos vis dėlto išplėšė pergalę. Tačiau nepaisant to, didelis aukų skaičius sukėlė visuomenės pasipiktinimą. Tačiau po ilgos kampanijos ir jos pradžioje patirtų keleto pralaimėjimų, Granto 1863 metų pergalė Viksburge ir apgultos Sąjungos armijos išlaisvinimas Čatanugoje padėjo jam pelnyti agresyviausio ir sėkmingiausio Linkolno generolo reputaciją. 1864 metais Grantą paskyrus vyriausiuoju Sąjungos kariuomenės vadu, jis įgyvendino suderintą strategiją, pagal kurią tuo pat metu buvo puolami ir sunaikinami Pietų armijos daliniai ir jų ekonominiai ištekliai, išlaikę pajėgas. 1865 metais, po sėkmingo sekinanamojo karo prieš konfederatus, Grantas priėmė konfederacijos generolo Roberto Ly pasidavimą.
Išpopuliarėjęs dėl Sąjungos armijos pergalės pilietiniame kare, Grantas 1868 metais buvo išrinktas Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentu ir perrinktas antrajai kadencijai 1872 metais. Grantas buvo pirmasis JAV prezidentas per pastaruosius 40 metų (po Endriu Džeksono) dirbęs prezidentu pilnas dvi kadencijas. Prezidentavimo laikotarpiu Grantas vadovavo Rekonstrukcijai. Grantas pietuose įtvirtino galingą Respublikonų partijos vaidmenį, taip įtempdamas santykius tarp Šiaurės ir buvusių konfederatų. Prezidento Granto administracija buvo suteršta skandalų, kartais nepotizmo. Naujadaras Grantizmas buvo sukurtas aprašyti politinę korupciją.
1877 metais Grantas turėjo užleisti prezidento postą. 1880 metais jis nesėkmingai bandė būti iškeltas kandidatu į prezidentus trečiajai kadencijai. Tais pačiais nmetais nesąžiningas investuotojas nuskurdino Grantą. Būdamas ant mirties slenksčio Ulisas Grantas parašė savo Memuarus, kurie buvo labai populiarūs veteranų, visuomenės ir kritikų tarpe. 1884 metais Grantas sužinojo, kad serga mirtinu gerklės vėžiu. Praėjus dviem dienoms po to, kai jis baigė rašyti savo memuarus, Grantas mirė, eidamas 64-uosius metus. Prezidentiniai istorikai dažniausiai laiko Grantą vienu blogiausių JAV prezidentų dėl jo korupcijos toleravimo. Tačiau pastaraisiais metais Granto reputacija kai kurių mokslininkų, kurie yra sužavėti dėl Granto paramos pilietinėms afroamerikiečių teisėms, tarpe pagerėjo.[1]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.