Luftwaffen Kommando Österreich Lietuvos Karo aviacija Regia Aeronautica
Pagaminta vnt.
77
Uždaryti
Ansalso A.120 buvo tradicinės konstrukcijos aukštasparnis monoplanas su nesuskleidžiama važiuokle ir galine pačiūža. Piloto ir žvalgo darbo vietos buvo įrengtos atvirose kabinose. Lėktuvui buvo naudojami sparnai, suprojektuoti ankstesniam modeliui Ansaldo A.115, ir pagal licenciją gamintų Dewoitine D.1 ir D.9 naikintuvų fiuzeliažai.
Orlaivį naudojo Italijos karinės oro pajėgos (Regia Aeronautica), jis buvo eksportuotas į Austriją (vok. Luftwaffen Kommando Österreich) ir Lietuvą (Karo aviacija užsakė 20 vnt.).
Lietuvos Karo aviacijos Ansaldo A.120
Siekdama pakeisti senstančius Pirmojo pasaulinio karo laikų žvalgybinius lėktuvus - lengvuosius bombonešius LVG C.V ir LVG C.VI, Lietuvos karo aviacija 1929 m. įsigijo 15 vnt. Ansaldo A.120. Skirtingai nuo standartinio modelio, "lietuviški" A.120 buvo ginkluoti dviem žvalgo kulkosvaidžiais, po radiatoriumi buvo montuojami laikikliai 8 aviacinėms bomboms po 12,5 kg.[1]
Orlaiviai buvo priskirti IIIi ir IVi eskadrilėms: Trečiąjai buvo paskirti 6, Ketvirtąjai - 8 lėktuvai. Dar 4 orlaiviai palikti atsargoje.[2]
1930 m. rugpjūčio 18-23 d. lengvųjų bombonešių Fiat Ansaldo A.120 grandis atliko skridimą-vizitą į Maskvą. Skrido majoras inžinierius A. Gustaitis, kapitonas Špokevičius, majoras L. Peseckas, kapitonas V. Jablonskis, kapitonas J. Garolis, motoristas Šukys.[3]
Lietuvos Karo aviacijoje šie orlaiviai naudoti iki 1940 m. Ketvirtajame dešimtmetyje juos pradėta keisti lietuviškos konstrukcijos Anbo IV ir Anbo 41.
Po sovietų okupacijos likę orlaiviai buvo apleisti, palikti lauke Zoknių aerodrome, po truputį ardomi, kai kurie - buvo panaudoti kaip taikiniai pratybose.
Per visą eksploatacijos laikotarpį su šiuo orlaiviu įvyko dvi avarijos ir vienas nelaimingas atsitikimas:
1929 m. birželio 20 d. 17 val. 35 min. Ansaldo A-120, pilotuojamas kpt. J. Nastaro[4] (trečias skrydis šio tipo lėktuvu) ir žvalgo kpt. J. Garolio, netoli Kauno aerodromo mėgindamas išvengti susidūrimo su kitu lėktuvu, pateko į suktuką ir pradėjo kristi maždaug iš 600 metrų aukščio. Lėktuvui esant apie 100-150 metrų aukštyje kpt. J.Garolis sėkmingai iššoko su parašiutu (pirmasis Lietuvos Karo Aviacijos lakūnas išsigelbėjęs su parašiutu), kpt. Nastaras liko lėktuve ir žuvo.
1937 m. rugpjūčio 21 d. 8 km nuo Vaiguvos kaimo sudužo Ansaldo A.120 (Nr. 18) pilotuojamas lakūno mokinio jaun. psk. Albino Palskio. Kartu skrido žvalgas, karo lakūnas, Zoknių įgulos švietimo vadovas ltn. Antanas Rinbutas-Oželis. Avarijos priežastis liko neišsiaškinta, manoma, kad įvyko dėl pilotavimo klaidos (mėginimo praskristi žemai virš žvalgo sesers namų).[5]
1939 m. gegužės 15 d. Šiauliuose, Zoknių aerodrome šaudymo pratybų virš Rėkyvos ežero metu dėl neaiškių priežasčių išsisklėdė B. Sadecko pilotuotu Ansaldo A-120 skridusio ginklininko P. Tamošaičio parašiutas. P. Tamošaitis oro srovės išvilktas iš antrosios lėktuvo sėdynės trenkėsi galva į stabilizatorių, neteko sąmonės, kurios neatgavęs mirė nuo patirtos galvos traumos. Lakūnas B. Sadeckas sėkmingai nusileido nesusižeidęs.[6]
Variklis FIAT A.20
Buvo gaminamas vienas orlaivio modelis, kuris, priklausomai nuo variklio arba kitos įrangos, turėjo skirtingus indeksus:
A.120 – prototipas su Lorraine 12Db varikliu (2 vnt.)
A.120bis – patobulinta versija su FIAT A.20 varikliu
A.120Ady – galutinis serijinis modelis su FIAT A.22T varikliu (57 vnt.) A.120R – pagal Austrijos KOP reikalavimus modifikuotas "Ady" modelio variantas su nauju radiatoriumi ir modernizuota pilotų kabina (pagaminta 6 vnt.)
Į Lietuvos Ansaldo A.120 aviacijos fotolaboratorijos karys montuoja foto kamerą "Hythe Mk III Gun Camera". Kaunas, 1932-1934 m.