őshonos szavak a japán szókincsben From Wikipedia, the free encyclopedia
A vago (和語; Hepburn: wago) vagy másik ismert nevén jamato kotoba (大和言葉; Hepburn: yamato kotoba) a japán szókincs hagyományos nyelvtan szerint megkülönböztetett négy rétege közül az eredeti japán szavakat jelöli. A másik három réteg a kango (a sinojapán kifejezések), a gairaigo (a kínain kívül más idegen nyelvekből kölcsönzött szavak), valamint a kevert kifejezések.[1] Cserenyési László nyelvész ide sorolja még hangfestő és hangutánzó szavakat is, külön rétegként.[2]
A vago elnevezés maga kínai jövevényszó, a kínai nyelvben a régi Japánra a Vo (倭, ) szóval utaltak. A go (語, szó) szintén kínai eredetű.[3] Ezzel szemben a másik elnevezés, a jamato kotoba Japán régi nevére, a Jamatóra utal.[4]
A vago szavak aránya a japán nyelvben kevesebb mint 50%,[2] miközben a gairaigo kifejezések száma egyre növekszik, becslések szerint a szótárak korpuszának mintegy 10%-át teszik ki, nagy részük (94%-uk) angol eredetű.[5][6]
Általában hiraganával, illetve hiragana és kandzsi keverékével írják őket.[7][4]
A vago szavakra általában jellemzők az alábbiak:[7][4]
A szavak hosszát tekintve az egyszerű vago szavak egymorásak, például me (目, ’szem’), ha (歯, ’fog’) vagy ja (矢; Hepburn: ya, ’nyíl’); illetve kétmorásak, mint például: asi (足; Hepburn: ashi, ’láb’), koto (事, ’dolog’) vagy aru (有る, ’létezik (élettelen dolog)’). A három vagy több morából álló vago szavak általában összetételek vagy származtatott szavak.[4]
Szóalkotás tekintetében az az általános elképzelés, hogy a vago szavak nem olyan produktívak, mint a kínai jövevényszavak, vagyis nehéz hosszú szóösszetételeket alkotni velük. Ugyanakkor több kutató (például Tamamura Fumio , Szaitó Micsiaki, Nisio Toraja) is rámutatott, hogy ez nem teljesen igaz. Szakzsargonban gyakran találni vago szavakkal alkotott hosszabb szóösszetételeket, például az értéktőzsde japán szókincsében. Ilyen például a taka-domari (高止まり, ’az értékpapír magas áron marad’). Ráadásul például a -sza (-さ; Hepburn: -sa) főnévképző toldalékot nem csak eredeti japán szavakkal, de a jövevényszavakkal és a hangutánzó szavakkal is lehet használni, sőt, akár tagmondathoz is kapcsolódhat: sinsa o kaita-sza ni (新車を 買いたさに; Hepburn: shinsya o kaita-sa ni, ’mert új autót akart venni’).[8]
Az eredeti japán szavak mindenféle szófajúak lehetnek, az igék pedig szinte kizárólag ilyenek.[7][4][* 1]
A rendaku (連濁), „szekvenciális zöngésülés” morfofonológiai jelenség, a japán nyelv egyik jellegzetessége, melynek során egy szóösszetételben a két szó határán a második tag első mássalhangzójának a zöngésülése megy végbe. Cseresnyési László nyelvész a határzönge magyar nevet adta a jelenségnek.[9] A jelenség leginkább az eredeti japán szavakra jellemző, de a jövevényszavak esetében is előfordulhat, bizonyos feltételek mellett.[10][11]
A vago szavakra jellemző, hogy reduplikáció, azaz dzsógo (畳語; Hepburn: jōgo) segítségével képesek szóalkotásra. Ennek számos funkciója lehet:[12]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.