amerikai popénekesnő From Wikipedia, the free encyclopedia
Connie Francis (eredetileg Concetta Rosa Maria Franconero; Newark, New Jersey, 1937. december 12.) amerikai popénekesnő.
Connie Francis | |
![]() | |
David H. Roth és Connie Francis | |
Életrajzi adatok | |
Születési név | Concetta Rosa Maria Franconero |
Álnév | Connie Francis |
Született | 1937. december 12. (86 éves) Newark, New Jersey ![]() |
Iskolái |
|
Pályafutás | |
Műfajok | Pop, rock 'n roll |
Aktív évek | 1955 - |
Híres dal | Everybody Somebody's Fool |
Kapcsolódó előadó(k) | Bobby Darin, Brenda Lee, Patti Page, Neil Sedaka, Lesley Gore, Carole King, Ricky Nelson |
Hangszer | |
Tevékenység | |
Kiadók | MGM Records |
IPI-névazonosító | 00010696500 |
![]() | |
Connie Francis aláírása | |
Connie Francis weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Connie Francis témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Newark olasz negyedében született. A korai rock 'n' roll korszak – 1950-es évek vége, 1960-as évek eleje – egyik legtöbb slágerrel rendelkező előadója. Már pályája elején felvette eredeti olasz nevét leegyszerűsítve a Connie Francis nevet. Első kislemeze, az 1955-ben megjelent „Freddy” nem ért el nagyobb sikereket, az ezt követő kilenc kislemeze szintén nem, Francis pedig már azt tervezte, inkább orvosnak megy, de következő számával, a Who's Sorry Now-val (ami egy 1923-ban írt dal feldolgozása) világhírre tett szert. Francis a legutolsónak szánt felvételénél énekelte fel a számot, miután az MGM lemezcég korábbi kudarcai miatt már fel akarta bontani vele a szerződést. Francis azt nyilatkozta, a dalt édesapja javasolta, aki azt mondta, a dal sikeres lehet, mert a felnőttek már ismerik, a tizenévesek pedig táncolnának rá, ha modernebb formában vennék fel.
A „Who's Sorry Now”-t Francis először Dick Clark American Bandstand című zenés tévéműsorában adta elő nyilvánosan; áprilisban a dal első helyet ért el a brit, negyediket az amerikai slágerlistán, 2000-ben pedig az évszázad egyik dalává választották. Fél év latt több mint egymilliót adtak el a kislemezből.
Az elkövetkezendő tíz évben a dalt újabb slágerek követték, Connie Francis a világ egyik legnépszerűbb énekesévé vált. Gyakran adott elő lassú számokat sajátos, „zokogó” stílusában – ilyen volt a „My Happiness”, „I'm Sorry I Made You Cry”, „Among My Souvenirs”, „Together”, „Breakin' In a Brand New Broken Heart”, valamint az olasz „Mama”. Ezek közül több is régebbi dalok feldolgozása volt. Ezeken kívül sikert aratott pár gyorsabb ütemű rock-and-roll számmal is, mint a „Stupid Cupid”, a „Lipstick On Your Collar” és a „Vacation”. Szintén ismert tőle az „In the Summer of His Years” (Élete delén) című szám, melyet a meggyilkolt John F. Kennedy elnök emlékére énekelt, és Bert Kaempfert „Strangers In The Night” című dala (bár ez Frank Sinatra előadásában ismertebb). Az „Everybody's Somebody's Fool” és a „My Heart Has a Mind of Its Own” 1960-ban első helyet ért el a Billboard slágerlistán. 1962-ben ezt egy újabb első helyezés követte a „Don't Break the Heart That Loves You”-val.
Francis kilenc nyelven énekelt fel számokat, az angol és olasz mellett többek között franciául, spanyolul, németül és japánul. Több dalát idegen nyelven is felénekelte, például az „Everybody's Somebody's Fool”-t és legismertebb dalát, a „Where the Boys Are”-t. Az Egyesült Államokban az 1960-ban megjelent Italian Favorites („Olasz kedvencek”) című albumából adtak el a legtöbbet. Francis később több albumot is megjelentetett olaszul, ahogy spanyol és zsidó dalokból álló albumokat is.
„Where The Boys Are” című száma (az egyik a sok Neil Sedaka/Howard Greenfield szerzemény közül, melyeket Francis felénekelt a „Stupid Cupid”-on és az „Everybody's Somebody's Fool”-on kívül) annak köszönhette nagy ismertségét, hogy Francis előadta az azonos című 1960-as filmben. Az 1960-as évek első felében Francis még három másik filmben is szerepelt – Follow the Boys (1963; a címadó dal a 17. helyet érte el a Billboard listán), Looking for Love (1964) és When the Boys Meet the Girls (1965).
1960-ban Las Vegas-ban lépett fel, innentől kilenc évig évi 28 napot szerepelt itt. 1961-ben saját tévéműsora indult az ABC-nél. 1963. július 3-án énekelt II. Erzsébet brit királynő előtt a glasgow-i Alhambra Theatre-ben. 1967-re az USA-ban 35 száma került be a Top 40-be,ebből három listavezető lett.
Connie Francis mindig kedvelte a countryzenét, és több albumot is felénekelt ebben a stílusban. Ezek közül 1969-ben volt egy kisebb sikere a „The Wedding Cake” című dallal, 1982-ben pedig újra felkerült neve a country slágerlistára a „There's Still a Few Good Love Songs Left in Me”-vel. Több countryénekes is slágerlistás helyezést ért el Francis popzenei számainak country stílusú feldolgozásával, többek közt Marie Osmond („Who's Sorry Now”, 1975-ben), Susan Raye („My Heart Has a Mind of Its Own”, 1972-ben), Margo Smith („Don't Break The Heart That Loves You”, 1978-ban), valamint Debby Boone.
A vietnámi háború idején, 1967-ben Connie Francis fellépett az amerikai hadsereg előtt is.
Francis 1969-ben elhagyta a zenei pályát, de 1973-ban visszatért a The Answer című számmal, amit kifejezeten neki írtak. Fia, Joey 1974-ben született. Ezután több tragédia is bekövetkezett magánéletében: 1974-ben szexuálisan zaklatták egy hotelban, miután fellépett a New York állambeli Westburyben. Miután orrát meg kellett operálni, mert túlérzékeny volt a légkondicionálásra, négy évig nem tudott énekelni. Testvérét 1981-ben meggyilkolták.
Francis önéletrajza Who's Sorry Now? címmel jelent meg 1984-ben. Az énekesnőt bipoláris zavarral diagnosztizálták. 1989-ben visszatért a zenei pályára, és azóta is énekel, népszerűsége töretlen. Legújabb albuma The American Tour címmel jelent meg (2005), koncertfelvételeket tartalmaz. 2004 decemberének végén – 1989 óta először – fellépett Las Vegasban.