falu és község Horvátországban, Zágráb megyében From Wikipedia, the free encyclopedia
Marija Gorica falu és község Horvátországban Zágráb megyében. Közigazgatásilag Bijela Gorica, Celine Goričke, Hrastina, Kraj Donji, Kraj Gornji, Križ Brdovečki, Oplaznik, Trstenik, és Žlebec Gorički települések tartoznak hozzá.
Marija Gorica | |||
![]() | |||
A falu a plébániatemplommal, háttérben a Sljeme csúcsán álló tévétoronnyal. | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Megye | Zágráb | ||
Község | Marija Gorica | ||
Jogállás | falu | ||
Polgármester | Marica Jančić | ||
Irányítószám | 10299 | ||
Körzethívószám | (+385) 01 | ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 2094 fő (2021. aug. 31.)[1] | ||
Népsűrűség | 163,64 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Tszf. magasság | 246 m | ||
Terület | 1,32 km² | ||
Időzóna | CET, UTC+1 | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
Marija Gorica weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Marija Gorica témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Zágráb központjától 23 km-re északnyugatra a marijai goricai előhegység közepén fekszik.
A régészeti leletek tanúsága szerint ezen a vidéken már az újkőkorban éltek emberek. A Hrastinához tartozó Škribula-hegyen egy mintegy hatezer éves, fúrással és köszörüléssel készített kőbaltát találtak, melyet a kőkor embere sokféle művelethez használt. A Križ Brdovečki Szent Kereszt kápolna közelében a korai vaskorhoz tartozó leletek kerültek elő, melyek közül a legkésőbbi egy az i. e. 7–6. századból származó lovassír. Az ókorban a Száva völgyében pannon nemesek éltek római uralom alatt. A Száva ebben az időben hajózható volt és a jobb partján római út vezetett. A horvátok a 7. század elején érkeztek erre a vidékre, bár a horvát jelenlét első századainak nem maradt történeti forrása. A régészeti leletek, melyek a brdoveci múzeumba kerültek azt bizonyítják, hogy ez a vidék a kezdetek óta folyamatosan lakott volt.
A 11. század végén miután megalapította a zágrábi püspökséget Szent László király ezt a földet hívének Acsának adta, hogy az újonnan alapított püspökséget oltalmazza az ellenséggel szemben. Ezen a Száva, a Szutla és a zágrábi hegyek által határolt területen hozta létre a szomszédvár-sztubicai uradalmat. A 14. században a Krapina és a Szutla folyók közötti területet Zakrapinának nevezték. Itt említi 1334-ben Ivan goricai főesperes a gótikus Szent Kereszt plébániatemplomot. Az uradalom későbbi felosztásakor a marija goricai terület a brdoveci közösség része lett, melynek feje a bíró volt. A legrégibb falvankénti adóösszeírás 1446-ban történt. Az összeírt jobbágyok tizeddel tartoztak a zágrábi káptalannak. Ebben az összeírásban már szerepelnek Kraj és Trstenik falvak, de olyan falvak is melyek mára már nem maradtak fenn. Az uradalom szétesése után több nemesi kúria és udvarház épült a környéken. A 16. század végén említik a kraji kastélyt, melyet 1596-ban Erdődy Péter vásárolt meg Tahy Istvántól. Az épület romos állapotban még ma is áll.
A 15. század végén és a 16. század elején az Una mentéről, nagyrészt Lika keleti részéről a török elől menekülő ikavac (í-ző nyelvjárást beszélő) horvátok települtek le ezen a vidéken, akiket nyelvészek "sutlanski ikavci" azaz szutlai ikavacoknak neveznek. Velük érkeztek azok a ferences szerzetesek is, akik 1517-ben szomszédvár ura Szilágyi István által adományozott területen elkezdték építeni a sveta goricai Szent Péter kolostort. Ugyanebből az időből származó okirat szerint megkapták Trstenik falut is, hogy jövedelméből folytathassák az építkezést, mely tíz évig tartott. A 17. század elején a ferencesek már a kolostor templomának búcsújáróhellyé tételén fáradoztak, mivel Boszniából ide menekítették a Szűzanya csodatevő szobrát. 1616-ban a kolostort bővítették és felújították. 1682-ben Borkovics Márton zágrábi püspök Szent Péterről Sarlós Boldogasszonyra változtatta a templom titulusát. Ekkortájt változott a település neve is Sveta Goricáról Marija Goricára. Az új kolostor építése 1733-ban kezdődött, 1753 és 1758 között pedig Matija Leonhart zágrábi építőmester vezetésével felépítették az új barokk Sarlós Boldogasszony templomot. A templom belső kialakítása és berendezésének elkészítése 1761-ig tartott. Ugyanezen év július 12-én szentelte fel Stjepan Putz zágrábi püspök. A ferencesek Marija Goricán egészen a 18. század végéig, rendjük feloszlatásáig működtek. 1789-ben megalapították az új plébániát, melynek szolgálatát még negyven évig ellátták. Ekkor a kolostor egy tűzvészben súlyosan megrongálódott, majd utána újjáépítés hiányában össze is dőlt. A plébánia új épületét 1837-ben építették.
Az uradalom területén a 16. században több lázadás is kitört, melyek közül a legnagyobb az 1573-as Matija Gubec vezette horvát parasztfelkelés volt. A Tahy uradalom jobbágyai az őket ért önkény és durva bánásmód miatt lázadtak fel, mivel sérelmeikre sem a királytól sem a bántól segítséget nem kaptak. A lázadók kapitányai közül a mai község területéről többen is származtak. A felkelést a nemesi hadak hamar leverték, a résztvevők közül sokakat elfogtak és a legszigorúbb büntetésekkel sújtottak. Sok házat leromboltak Kraj, Oplaznik és Žlebec területén, de Sveti Križ, Kraj, Oplaznik és Bijela Gorica szőlőhegyén is. A település népiskoláját 1854-ben alapították, ma egykori diákjának Ante Kovačićnak a nevét viseli.
A falunak 1857-ben 116, 1910-ben 162 lakosa volt. Trianon előtt Zágráb vármegye Zágrábi járásához tartozott. 1945-ben 12 zsidó családot gyilkoltak meg itt az usztasák, emléktáblájuk a marija goricai temetőben található. 2011-ben a falunak 216, a községnek összesen 2251 lakosa volt.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.