olyan kórállapot, amelyet a gyomor-bél rendszer gyulladása jellemez From Wikipedia, the free encyclopedia
A gyomor-bél hurut [2] (gasztroenteritisz) olyan kórállapot, amelyet a gyomor-bél rendszer gyulladása (-itisz) jellemez, beleértve a gyomrot (gasztro-) és a vékonybelet (entero-). Ez hasmenéshez, hányáshoz, hasi fájdalomhoz és görcsökhöz vezethet.[3] A gasztroenteritisz magyar neve a gyomor-bél hurut, de használatos a gyomorvírus és a gyomorinfluenza elnevezés is, bár egyáltalán nincs összefüggésben az influenzával.
Gyomor-bél hurut (Gasztroenteritisz) | |
![]() | |
A gasztroenteritiszt okozó vírusok: A = rotavírus, B = adenovírus, C = norovírus és D = asztrovírus. | |
Angolul | Gastroenteritis, stomach flu |
Osztályozás | |
BNO-9 | |
ICDO | 008.8 009.0, 009.1, 558 |
Epidemiológia | |
Incidencia | |
Magyarországon | kb. 40 000 eset 2011-ben[1] |
Halálozási arány | |
Magyarországon | 87 halálozás 2011-ben[1] |
Leírás | |
Érintett szervek | Emésztőrendszer |
Etiológia | Vírus- vagy bakteriális fertőzés |
Főbb tünetek | hasmenés, hányás, hasi fájdalom, görcsök, láz |
Szövődmények | Hányás és hasmenés következtében kiszáradás, a vérben lévő vegyi anyagok (elektrolitok) arányának felborulása |
Kezelés | Szájon át, vagy intravénásan történő folyadékbevitel |
Adatbázisok | |
DiseasesDB | 30726 |
MedlinePlus | |
eMedicine | emerg/213 |
MeSH ID | D005759 |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Gyomor-bél hurut (Gasztroenteritisz) témájú médiaállományokat. |
Világszerte a legtöbb esetet gyermekeknél rotavírus fertőzés okozza.[4] Felnőttek körében a norovírus[5] és a Campylobacter[6] által okozott megbetegedés gyakori. Ritkább esetekben egyéb baktériumok (vagy azok toxinjai), valamint paraziták váltják ki a tüneteket. A kórokozók átvitele nem megfelelően elkészített élelmiszer vagy fertőzött víz fogyasztásával, valamint fertőzött egyénnel való közvetlen érintkezés útján történik.
A kezelés alapja a megfelelő hidratáció (folyadékbevitel). Enyhe és mérsékelt esetekben ez jellemzően szájon át adott folyadékpótló oldat segítségével történik. Súlyosabb esetekben intravénás folyadék adása válhat szükségessé. A gasztroenteritisz elsősorban a gyermekeket és a fejlődő országok lakosságát érinti.
A gasztroenteritisz jellemzően hasmenéssel és hányással jelentkezik,[8] vagy ritkább esetekben csak az egyik tünet mutatkozik.[3] Hasi görcsök szintén jelentkezhetnek.[3] Az első tünetek rendszerint 12–72 órával a fertőző ágenssel való érintkezést követően jelentkeznek.[9] Ha a kórokozó vírus, a kóros állapot általában egy héten belül megszűnik.[8] Egyes vírusos megbetegedések lázzal, fáradtsággal, fejfájással és izomfájdalommal társulhatnak.[8] Véres széklet esetén a kórokozó nagyobb valószínűséggel bakteriális,[10] nem pedig virusos eredetű.[8] Egyes bakteriális fertőzések erős hasi fájdalommal járhatnak, és akár több héten át is fennállhatnak.[10]
A rotavírussal fertőzött gyermekek általában 3-8 nap alatt gyógyulnak meg.[11] Szegény országokban azonban a súlyos fertőzések kezelése nem elérhető, és gyakori a tartósan fennálló hasmenés.[12] A hasmenés gyakori szövődménye a kiszáradás,[13] jelentősen kiszáradt gyermeknél elhúzódó kapilláris újratelődés, a bőrturgor csökkenése, és abnormális légzés figyelhető meg.[14] Visszatérő fertőzések jellemzően rossz higiéniai körülmények között és alultápláltság hatására alakulnak ki,[9] és a növekedés lelassulását, valamint a kognitív fejlődés hosszú távú késését okozhatják.[15]
Reaktív artritisz (ízületi gyulladás) jelentkezik a Campylobacter-fajok által okozott fertőzések 1%-ában, illetve a Guillain–Barré-szindrómás betegek 0,1%-ában.[10] Hemolitikus urémiás szindróma (HUS) alakulhat ki a méreganyagot (Shiga toxint) termelő Escherichia colival vagy Shigella-fajokkal való fertőződés következtében, amely alacsony vérlemezkeszámhoz, gyenge veseműködéshez, és a vörösvértestek lebomlása következtében kialakuló alacsony vörösvértestszámhoz vezethet.[16] A HUS kialakulására a gyermekek nagyobb hajlamot mutatnak, mint a felnőttek.[15] Egyes vírusos fertőzések jóindulatú lefolyású csecsemőkori epilepsziás rohamokat okozhatnak.[3]
A gyomor-bél hurut elsődleges kiváltó okai vírusok (különösen a rotavírus) és baktériumok (Escherichia coli és Campylobacter-fajok).[9][17] Ugyanakkor sok más fertőző ágens is e kórkép kialakulását okozhatja.[15] Időnként nem fertőző okok is megfigyelhetőek, de ezek valószínűsége jóval kisebb, mint a bakteriális és virusos eredetű fertőzéseknél.[3] Az immunitás (védettség) hiánya és a viszonylag rossz higiéniai körülmények miatt gyermekeknél nagyobb a fertőzés veszélye.[3]
A következő vírusok okoznak leggyakrabban gasztroenteritiszt: rotavírus, norovírus, adenovírus és asztrovírus.[8][18] Gyermekeknél a gyomor-bél hurut leggyakoribb kórokozója a rotavírus,[17] amelynek az előfordulása a fejlett és fejlődő országokban hasonló gyakoriságot mutat.[11] A gyermekkorban jelentkező fertőző hasmenéses epizódok kialakulásáért 70%-ban vírusok a felelősek.[19] A szerzett immunitásnak köszönhetően a rotavírus felnőtteknél ritkábban váltja ki ezt a megbetegedést.[20]
Az amerikai felnőtt lakosság körében a gasztroenteritisz vezető oka a norovírus, amely a járványok több mint 90%-áért felelős.[8] Ezek a lokalizált járványok jellemzően akkor jelentkeznek, amikor emberek csoportjai egymás fizikai közelségében tartózkodnak, például luxushajókon,[8] kórházakban vagy éttermekben.[3] A hasmenés megszűnését követően a betegek továbbra is fertőzőek maradhatnak.[8] Gyermekeknél az esetek körülbelül 10%-áért felelős a norovírus.[3]
A fejlett országokban a bakteriális gasztroenteritisz elsődleges oka a Campylobacter jejuni, és ezeknek az eseteknek a fele baromfival való érintkezéssel van összefüggésben.[10] Gyermekeknél az esetek kb. 15%-a tudható be baktériumoknak; a leggyakoribb fajok az Escherichia coli, a Salmonella, a Shigella és a Campylobacter.[19] Amikor az élelmiszer baktériumokkal szennyeződik és több órán keresztül szobahőmérsékleten marad, a baktériumok elszaporodnak és az élelmiszert elfogyasztóknál nő a fertőzés kockázata.[15] A megbetegedéssel gyakran összefüggésbe hozott ételek többek között: nem kellően átfőtt vagy nyers húsok és tojás, nyers csírák, nem pasztőrözött tej és lágy sajtok, valamint gyümölcs- és zöldséglevek.[21] A fejlődő országokban (különösen Fekete-Afrikában és Ázsiában) a gasztroenteritisz gyakori okozója a kolera. Ez a fertőzés rendszerint szennyezett víz és élelmiszer útján terjed.[22]
A méregtermelő Clostridioides difficile gyakori okozója a hasmenésnek, ami az időseknél gyakrabban jelentkezik.[15] A csecsemők tünetmentesen hordozhatják ezeket a baktériumokat.[15][23] Ez a kórházban ápolt betegeknél jelentkező hasmenés gyakori okozója, amelyet gyakran hoznak összefüggésbe antibiotikum terápiával.[24] A Staphylococcus aureus által okozott hasmenés az antibiotikummal kezelt egyéneknél szintén jelentkezhet.[25] Az úgynevezett „utazók hasmenése” rendszerint a bakteriális gasztroenteritisz egyik típusa. Megfigyelték, hogy a savcsökkentő gyógyszerek alkalmazása bizonyos mikroorganizmusokkal (Clostridium difficile, Salmonella- és Campylobacter-fajokkal) való érintkezést követően növeli a jelentős fertőzés kockázatát.[26] Ennek a veszélye nagyobb azoknál, akik nem H2-antagonistákat, hanem protonpumpagátló gyógyszereket szednek.[26]
Számos állati egysejtű okozhat gasztroenteritiszt, így leggyakrabban a Giardia lamblia, de Entamoeba histolytica és Cryptosporidium-fajok jelenlétét szintén kimutatták.[19] E kórokozók csoportja a gyermekeknél tapasztalt esetek körülbelül 10%-ának áll a hátterében.[16] A Giardia gyakrabban mutatkozik a fejlődő országokban, ugyanakkor bizonyos mértékig szinte mindenhol okozhatja ez a kórokozó a megbetegedés kialakulását.[27] Gyakrabban jelentkezik olyan személyeknél, akik olyan helyeken jártak, ahol a kórokozó gyakrabban fordul elő, továbbá szintén gyakoribb napközibe járó gyermekeknél, aktív nemi életet élő homoszexuális férfiak körében, és katasztrófákat követően.[27]
A fertőzés terjedése szennyezett víz fogyasztása és személyes tárgyak közös használata útján történhet.[9] Azokon a helyeken, ahol nedves és száraz évszakok váltakoznak, a nedves évszak alatt jellemzően romlik a víz minősége, amely összefüggést mutat a járványok kirobbanásának idejével.[9] A mérsékelt övi területeken a fertőzés gyakoribb télen.[15] A csecsemők nem megfelelő tisztaságú cumisüvegből való táplálása világviszonylatban is jelentős oknak tekinthető.[9] A terjedés mértéke szintén összefügg a rossz higiéniai körülményekkel (különösen gyermekek körében),[8] a zsúfolt háztartásokkal,[28] és a már fennálló alultápláltsági állapottal.[15] Tolerancia kialakulását követően a felnőttek a mikroorganizmusokat tünetmentesen hordozhatják, és így természetes rezervoárként viselkedhetnek.[15] Míg egyes kórokozók (mint például a Shigella) kizárólag főemlősökben fordulnak elő, a többi kórokozó (mint például a Giardia) számos állatfajban megjelenhet.[15]
A gyomor-bél rendszer gyulladásának számos nem fertőző oka lehet.[3] A leggyakoribb okok között szerepelnek egyes gyógyszerek (például a nem szteroid gyulladásgátlók), bizonyos élelmiszerek (például laktózérzékenyek körében a laktóz, cöliákiában szenvedők körében pedig a glutén). A Crohn-betegség a (gyakran súlyos) gasztroenteritisz szintén nem fertőző forrása.[3] A betegség méreganyagok által másodlagosan is kialakulhat. Hányingerrel, hányással és hasmenéssel járó, élelmiszerrel kapcsolatos megbetegedés többek között a fertőzött ragadozó halak fogyasztását követően kialakuló ciguatera mérgezés, egyes romlott halak fogyasztásával összefüggő scombroid, többek között gömbhalak fogyasztásának betudható tetrodotoxin mérgezés, és a nem megfelelően tartósított élelmiszer miatt kialakuló botulizmus.[29]
A gasztroenteritiszt a vékonybél vagy a vastagbél fertőzése következtében kialakuló hányásként és hasmenésként definiálják.[15] A vékonybélben végbemenő változások jellemzően nem gyulladásos jellegűek, míg a vastagbélben a gyulladás jeleit mutatják.[15] Fertőzés kiváltásához szükséges kórokozók száma változó. Lehet, hogy már egy is elegendő (pl. Cryptosporidium), de akár 108 is lehet a betegség előidézéséhez szükséges kórokozók száma (pl. Vibrio cholerae).[15]
A gasztroenteritisz diagnosztizálása jellemzően klinikai tüneteken alapul.[8] A kiváltó ok pontos meghatározása általában nem szükséges, mivel ez nem befolyásolja a betegség kezelését.[9] Ugyanakkor széklettenyésztés szükséges azoknak a betegeknek az esetében, akiknek véres a székletük, akiknél ételmérgezés gyanúja áll fenn, és azok esetében, akik a közelmúltban fejlődő országban jártak.[19] Megfigyelés céljából diagnosztikai vizsgálatok is elvégezhetőek.[8] Mivel hipoglikémia (alacsony vércukorszint) a csecsemők és kisgyermekek kb. 10%-ában jelentkezik, ebben a populációban javasolt a szérumban levő glükózszint mérése.[14] Aggasztó mértékű kiszáradás esetén az elektrolitok és a veseműködés mérése szintén indokolt.[19]
A klinikai értékelés fontos részét képezi a kiszáradás mértékének meghatározása. Jellemzően enyhe (3–5%), mérsékelt (6–9%) és súlyos (≥10%) kiszáradást különböztetünk meg.[3] Gyermekeknél a mérsékelt vagy súlyos kiszáradás legpontosabb jelei az elhúzódó kapilláris újratelődés, a bőrturgor csökkenése és az abnormális légzés.[14][30] Együttes fellépés során további hasznosnak ítélt lelet a beesett szem, a csökkent aktivitás, a könnyezés hiánya és a szájszárazság.[3] A normális vizeletelválasztás és folyadékbevitel megnyugvásra adhat okot.[14] A laboratóriumi vizsgálatok nem játszanak nagy szerepet a kiszáradás mértékének meghatározásában.[3]
A gasztroenteritisz diagnosztizálása során az alábbi, a gasztroenteritisz tüneteihez megtévesztően hasonló lehetséges okok kizárása szükséges: vakbélgyulladás, bélcsavarodás, gyulladásos bélbetegség, húgyúti fertőzés és cukorbetegség.[19] Hasnyálmirigy-elégtelenség, rövidbél-szindróma, Whipple-kór, cöliákia betegség és hashajtókkal való visszaélés lehetőségével szintén számolni kell.[31] A differenciáldiagnózist megnehezítheti, ha a betegnél csak hányás vagy csak hasmenés jelentkezik (nem pedig mindkettő).[3]
Az esetek legfeljebb 33%-ában a vakbélgyulladás hányással, hasi fájdalommal és kismértékű hasmenéssel jelentkezhet.[3] Ezzel ellentétben gasztroenteritisz esetén nagymértékű hasmenés figyelhető meg.[3] Gyermekeknél a tüdő vagy a húgyutak gyulladása szintén hányáshoz vagy hasmenéshez vezethet.[3] A klasszikus diabetikus ketoacidózis (DKA) hasi fájdalommal, hányingerrel, hányással, ugyanakkor hasmenés nélkül jelentkezik.[3] Egy tanulmány kimutatta, hogy a DKA-ban szenvedő gyerekek 17%-ánál eredetileg gasztroenteritisz volt a diagnózis.[3]
A fertőzések arányának és a klinikailag jelentős gasztroenteritisz előfordulásának csökkentésében jelentős szerepet játszik a tiszta ivóvízhez való könnyű hozzáférés és a megfelelő tisztasági eljárások.[15] Személyi higiéniai intézkedések (mint pl. a gyakori kézmosás) a fejlődő és a fejlett országokban egyaránt a gasztroenteritisz előfordulásának akár 30%-os csökkenését eredményezték.[14] Alkohol alapú kézfertőtlenítő gélek szintén hatásosak lehetnek.[14] Fontos a szoptatás is, különösen rossz higiéniai körülmények között, mint ahogy a higiénia általános javítása is kulcsfontosságú.[9] Az anyatej a fertőzések gyakoriságát és időtartamát egyaránt csökkenti.[3] Fertőzött élelmiszer és ital elkerülése szintén hatásos.[32]
2009-ben az Egészségügyi Világszervezet (WHO) gyermekek esetében a rotavírus védőoltás egész világra kiterjedő alkalmazását javasolta annak hatékonysága és biztonságossága miatt.[17][33] Két rotavírus oltóanyag kapható kereskedelmi forgalomban, és további oltóanyagok állnak fejlesztés alatt.[33] Afrikában és Ázsiában ezek az oltóanyagok csecsemőknél visszaszorították a súlyos megbetegedés kialakulását,[33] valamint azon országok, amelyek országos immunizációs programot vezettek be, a betegség előfordulásának és súlyosságának csökkenését tapasztalták.[34][35] Ez az oltóanyag az oltásban nem részesült gyermekeknél is megelőzheti a betegség kialakulását a keringő fertőzések számának csökkentése révén.[36] 2000. óta a rotavírus immunizációs program bevezetésének eredményeként a hasmenéses esetek jelentős (akár 80%-os) csökkenése volt megfigyelhető az Egyesült Államokban.[37][38][39] Az oltóanyag első adagját 6-15 hetes csecsemőknek kell beadni.[17] A szájon át adott kolera elleni oltóanyag 50-60%-kal hatásosabbnak bizonyult 2 éves kor felett.[40]
A gyomor-bél hurut általában heveny és magától gyógyuló betegség, amely nem igényel gyógyszeres beavatkozást.[13] Enyhe és mérsékelt kiszáradás esetén előnyben részesített kezelés a szájon át történő folyadékpótló terápia.[16] Ugyanakkor egyes gyermekek esetén a metoklopramid és/vagy az ondanszetron hatékonynak bizonyulhat a hányás mérséklésére,[41] a butilszkopolamin pedig a hasi fájdalom kezelésében lehet hatásos.[42]
A gasztroenteritisz elsődleges kezelése a folyadékpótlás, gyerekeknél és felnőtteknél egyaránt. Ezt inkább szájon át történő folyadékpótló kezelés révén érik el, ugyanakkor csökkent tudatállapot vagy súlyos kiszáradás esetén intravénás folyadékpótlás válhat szükségessé.[43][44] Komplex szénhidrátokból (búzából vagy rizsből) álló, szájon át adható termékekkel a kezelés hatásosabb lehet, mint az egyszerű cukrokat tartalmazó szereken alapuló kezelések.[45] Egyszerű cukrokat magas koncentrációban tartalmazó ital (például üdítőital és gyümölcslé) fogyasztása 5 éves kor alatti gyermekek esetén nem ajánlott, mivel ezek fokozhatják a hasmenést.[13] Sima víz használata akkor ajánlott, ha a specifikus és hatásos folyadékpótló terápia nem áll rendelkezésre, vagy a folyadékpótló kellemetlen íze megakadályozza a beteget a lenyelésben.[13] Indokolt esetekben fiatal gyerekeknél folyadék adásához orr-gyomor szondát lehet alkalmazni.[19]
Szoptatott csecsemők szokásos módon való szoptatásának folytatása, míg a korábban tápszerrel táplált csecsemők tápszeres táplálásának folytatása javasolt közvetlenül a szájon át történő folyadékpótló kezelést követően.[46] Laktózmentes vagy laktózban szegény tápszer használata általában nem szükséges.[46] A hasmenéses epizódok alatt a gyerek normális étrendjének folytatása ajánlott, leszámítva az egyszerű cukorban gazdag ételek mellőzését.[46] A BRAT-diéta (banán, rizs, almaszósz, pirítós és tea) már nem ajánlott, mivel nem tartalmaz elegendő tápanyagot, és semmivel sem előnyösebb a normális táplálásnál.[46] Egyes probiotikumok a megbetegedés időtartamának lerövidítésében és a székelési epizódok csökkentésében is hatékonynak mutatkoztak,[47] és az antibiotikum által okozott hasmenés megelőzésében és kezelésében szintén hatásosak lehetnek.[48] Az erjesztett tejtermékek fogyasztása (pl. joghurt) hasonlóképpen kedvező hatású lehet.[49] A cink pótlása a fejlődő országokban élő gyerekek körében a hasmenés kezelésében és megelőzésében egyaránt hatásosnak bizonyul.[50]
A hányásgátló gyógyszer gyermekeknél hatásos lehet a hányás kezelésében. Az ondanszetron egyetlen adagjának a hatására az érintett személy számára kevesebb intravénás folyadék szükséges, ritkábban van szükség kórházi ellátásra, és a hányás mérséklődik.[51][52][53] A metoklopramid szintén hatásos lehet.[53] Ugyanakkor az ondanszetron használata gyerekeknél összefüggést mutathat a kórházba való visszatérés gyakoriságának a növekedésével.[54] Az ondanszetron intravénás készítménye szájon át is adható, amennyiben klinikailag indokolt.[55] A dimenhidrinátnak a hányás mérséklése mellett nincs más klinikailag kedvező hatása.[3]
Antibiotikumokat általában nem alkalmaznak gasztroenteritisz kezelésében, ugyanakkor egyes esetekben ajánlott az adásuk – különösen súlyos tünetek[56] és az antibiotikumos kezelésre fogékony baktériumok kimutatása vagy feltételezése esetén.[57] Az antibiotikumok használata során a fluorokinolokkal szemben tanusított magas rezisztencia miatt makrolidek (pl. azitromicin) alkalmazása javasolt.[10] A rendszerint antibiotikumok által okozott álhártyás bélgyulladás kezelése a kórállapotot kiváltó gyógyszer felfüggesztésével és metronidazol- vagy vankomicinkezeléssel történik.[58] A kezeléssel befolyásolható baktériumok és protozoák közé a Shigella (sigellózis),[59] a Salmonella typhi,[60] és a Giardia-fajok tartoznak.[27] A Giardia-fajok vagy az Entamoeba histolytica által okozott fertőzés kezelése során a tinidazolt előnyben kell részesíteni a metronidazolkezeléssel szemben.[27][61] Az Egészségügyi Világszervezet (WHO) ajánlása szerint antibiotikumok használata olyan kisgyermekek esetén javasolt, akiknél véres hasmenés és láz egyaránt fennáll.[3]
A bélmozgást csökkentő gyógyszerek esetén elméletileg fennáll a szövődmények kialakulásának veszélye, és bár a klinikai gyakorlatban ennek alacsony a valószínűsége,[31] e szerek használata nem ajánlatos véres hasmenés vagy lázzal társuló hasmenés esetén.[62] A loperamid nevű opioid analógot gyakran használják a hasmenés tüneti kezelésére.[63] A loperamid alkalmazása gyermekeknél nem ajánlott, mivel hatóanyaga átjuthat a fejletlen vér-agy gáton és mérgező hatást fejthet ki. A bizmut-szubszalicilát (amely a háromértékű bizmut és szalicilát oldhatatlan komplexe) alkalmazható az enyhe-mérsékelt esetekben,[31] de fennáll a szalicilátmérgezés elméleti lehetősége.[3]
nincs adat
≤500
500–1000
1000–1500
1500–2000
2000–2500
2500–3000
|
3000–3500
3500–4000
4000–4500
4500–5000
5000–6000
≥6000
|
Becslések szerint világviszonylatban évente 3-5 milliárd gasztroenteritiszes eset fordul elő,[16] elsősorban a gyermekek és a fejlődő országok érintettek.[9] 2008-ig körülbelül 1,3 millió 5 éves kor alatti gyermek halálát okozta,[64] és a legtöbb haláleset a világ legszegényebb országaiban történt.[15] Több mint 450 ezer halálesetet 5 évesnél fiatalabb gyermek rotavírus fertőzése okozott.[65][66] A kolera évente kb. 3-5 millió eset kialakulásáért és kb. 100 ezer ember haláláért felelős.[22] A fejlődő országokban gyakori, hogy a 2 évesnél fiatalabb gyermekek évente hat vagy több alkalommal is átesnek a fertőzésen, amely klinikailag jelentős gasztroenteritiszhez vezet.[15] Felnőtteknél kevésbé gyakori, amely részben a védettség kifejlődésének tudható be.[8]
1980-ban a gasztroenteritisz összes fajtája 4,6 millió gyermek életét követelte, aminek többsége a fejlődő országokat sújtotta.[58] A halálozási ráta 2000-ig jelentős csökkenést (évente kb. 1,5 millió halálozás) mutatott, ami nagymértékben a szájon át történő folyadékpótló kezelés bevezetésének és széles körű használatának volt köszönhető.[67] Az USA-ban a gasztroenteritiszt okozó fertőzés (a megfázás után) a második leggyakoribb, és évente 200-375 millió heveny hasmenéses esetet[8][15] és mintegy 10 ezer ember,[15] ebből 150-300 esetben 5 évesnél fiatalabb gyermek halálát okozza.[3]
Európai viszonyok közt, így Magyarországon is a bölcsõdés, óvodás korosztályban 0,08 eset/gyerek/hó a várható előfordulási arány, közülük átlagban 10% igényel kórházi kezelést.[68]
Magyarországon az Országos Epidemiológiai Központ előzetes jelentése alapján 2011-ben 52 850 enterális (az emésztőrendszert érintő) fertőző megbetegedést jelentettek, 7,1%-kal többet, mint az előző évben (49 340). Az enterális bakteriális fertőző megbetegedések 98,5%-át a campylobacteriosis és a salmonellosis tette ki. A regisztrált gastroenteritisek háromnegyede enteritis infectiosa megnevezéssel maradt a nyilvántartásban (39 985). A fertőzés következtében nyolcvanhat beteg meghalt (79 fő C. difficile, egy beteg rotavírus, a többi ismeretlen kórokozó által okozott tünetek következtében). A meghaltak közül 2 fő 0 éves, 6 fő 30–59 éves, 79 fő pedig 60 éven felüli volt.[1]
A „gasztroenteritisz” kifejezést első ízben 1825-ben használták.[69] Ezt megelőzően hastífusz, epemirigykór (Cholera morbus), vagy ritkább esetekben bélcsorgás, csömör, hasmenés, kólika vagy bélpanasz néven, vagy a hasmenés bármelyik archaikus nevén volt ismert.[70]
A gasztroenteritisz a hétköznapi szóhasználatban sok megnevezéshez köthető, így többek között a Montezuma bosszúja, Delhi belly (Delhi pocak), la turista vagy back door sprint (“sprint a hátsó bejáraton”) néven is ismert.[15] Sok hadjárat során játszott szerepet, és a hiedelem szerint a „no guts no glory” („belek nélkül nincs dicsőség”) mondás is innen származik.[15]
Gastroenteritis miatt évente 3,7 millió esetben fordulnak orvoshoz az Amerikai Egyesült Államokban, míg Franciaországban ez a szám évi 3 millió.[71] Becslések szerint az Egyesült Államokban évente összesen 23 milliárd dollárt költenek a gasztroenteritisz kezelésére,[72] míg ez az összeg kizárólag a rotavírus esetén 1 milliárd dollár körül mozog.[3]
Számos gasztroenteritisz elleni oltóanyag áll fejlesztés alatt, például a Shigella és az enterotoxigén Escherichia coli (ETEC) elleni oltóanyagok, amely ágensek világviszonylatban a gasztroenteritisz két vezető bakteriális kórokozójának számítanak.[73][74]
Macskánál és kutyánál sok, a humán ágenssel megegyező kórokozó okoz gasztroenteritiszt. A leggyakoribb mikroorganizmus a Campylobacter, a Clostridium difficile, a Clostridium perfringens és a Salmonella.[75] Számos mérgező növény szintén tüneteket válthat ki.[76] Egyes kórokozók specifikusabbak bizonyos fajokra. A fertőző gasztroenteritisz koronavírus (TGEV) sertésnél jelentkezik hányást, hasmenést és kiszáradást okozva.[77] Feltételezik, hogy vadon élő madarakról terjed át sertésekre, és specifikus kezelés jelenleg nem áll rendelkezésre.[78] Emberre nem fertőző.[79]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.