From Wikipedia, the free encyclopedia
Mirko Gustav Puk (Valpovo, 24. lipnja 1884. – ?, 1945.), hrvatski ustaški političar, pravnik i ministar NDH.[1]
Mirko Puk | |
---|---|
![]() | |
Rođenje | 24. lipnja 1884. Valpovo |
Smrt | 1945. ? |
Stranka | Čista stranka prava UHRO |
Zanimanje | političar, pravnik |
Zamjenik predsjednika pripremene Vlade NDH | |
10. travnja 1941. – 15. travnja 1941. | |
Premijer | Mile Budak |
Predsjednik | Ante Pavelić |
1. Ministar pravosuđa i bogoštovlja Vlade NDH | |
16. travnja 1941. – 10. listopada 1942. | |
Zamjenik | Osman Kulenović(1941.) Džafer-beg Kulenović(1941.-1942.) |
Premijer | Ante Pavelić |
Predsjednik | Ante Pavelić |
Prethodnik | nitko (ured osnovan) |
Nasljednik | Andrija Artuković |
1. Čuvar državnoga pečata Vlade NDH | |
11. listopada 1942. – 11. listopada 1943. | |
Zamjenik | Osman Kulenović(1941.) Džafer-beg Kulenović(1941.-1943.) |
Premijer | Ante Pavelić(1941.-1943.) Nikola Mandić(1943.) |
Predsjednik | Ante Pavelić |
Prethodnik | nitko (ured osnovan) |
Nasljednik | Andrija Artuković |
Mirko Puk rodio se je u Valpovu u obitelji oca ing. Mirka Puka i majke Marije, rođene Bratanić. Otac je bio vrstan šumar u državnoj službi, tako je i mladi Puk svoje školovanje otpočeo u Valpovu, nastavio u Osijeku i Gospiću, a završio u Zagrebu, gdje je po završetku gimnazije upisao sveučilište i Pravni fakultet na kojem je i diplomirao 1906. godine. Već naredne 1907. promoviran je na čast doktora prava, te postao odvjetnikom u Glini. Na sveučilištu bio je tajnik Starčevićanske akademske mladosti, a zadnje godine i njen predsjednik.[2] Pristaša je Hrvatske stranke prava 1920-ih godina.[3] Djeluje u domovinskom vodstvu ustaškoga pokreta, te podupire list Hrvatski narod. Blisko je surađivao sa Slavkom Kvaternikom. Postaje ustašom polovicom 1930-ih.[3]
Neposredno poslije proglašenja Nezavisne Države Hrvatske, 12. travnja imenovan je zamjenikom predsjednika Hrvatskoga državnog vodstva. Dana 16. travnja 1941. u prvoj vladi NDH postaje ministrom pravosuđa i bogoštovlja. U veljači 1942. imenovan je u Hrvatski državni sabor. Od 11. listopada 1942. do 11. listopada 1943. član je Državnoga vijeća i državni prabilježnik u svojstvu državnoga ministra. Početkom kolovoza 1943. podnio je ostavku u znak prosvjeda protiv generala Ivana Prpića, glavara Stožera domobranstva, povodom partizanskoga napada na Lepoglavu, ali ostavka nije prihvaćena.[1] Protivio se pregovorima i sporazumom s HSS-om. Potkraj godine 1943. imenovan je za glavnoga ravnatelja Ustaškoga nakladnog zavoda, potom je postavljen i za izvanrednoga opunomoćenika Hrvatske državne banke. Na čelu je povjerenstva koje je bilo zaduženo za državne vrijednosti (zlato, devize i dragocjenosti) pohranjene u državnoj banci. Uhitle su ga britanske vojne vlasti i sredinom svibnja 1945. izručile jugoslovenskim vlastima. Otada mu se gubi svaki trag (navodno je izvršio samoubojstvo prerezavši žile na ruci odmah po izručenju u vlaku između Rosenbacha i Jasenica).[1]
Mirko Puk je bio glavni sudionik pokolja u Prekopi gdje je 12. svibnja ubijeno između 260 i 582 srpskih seljaka iz Glinskog kraja. Prema Slavku Goldsteinu ideja za zločine u Prekopi a prema relevantnim izvorima je bila isključivo njegova.[4]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.