תימנית-יהודית
שפה / ויקיפדיה האנציקלופדיה encyclopedia
תימנית־יהודית היא דיאלקט של ערבית יהודית שמדובר על ידי יהודי תימן. זוהי שפה מעורבת, שמורכבת ברובה מהשפה הערבית המדוברת בתימן, אך מכילה גם יסודות עבריים. ניב זה של ערבית נכתב, כמו ניבי ערבית־יהודית אחרים, בכתב עברי. היו הבדלים ברורים בין מחוזות ואזורים שונים בתימן, שלכל אחד מהם היה דיאלקט משלו.[1][2]
עובדות מהירות מדינות, אזורים ...
מדינות | תימן, ישראל |
---|---|
אזורים |
עדן, צנעא, אל-ביידא, שבוה ![]() |
דוברים |
50,300 (נכון ל־1995) ![]() |
כתב | אלפבית עברי |
משפחה |
|
לאום | יהדות תימן |
קוד ISO 639-3 |
jye ![]() |
ראו גם | שפה • כתב • רשימת שפות |
![]() ![]() |
סגירה
לבד מתימנית־יהודית, שימשו את היהודים בתימן שפות נוספות: עברית מקראית במקרא, עברית משנאית וארמית בלימוד המשנה, הגמרא ותרגום אונקלוס, וערבית־בינונית יהודית כשנלמד תפסיר רב סעדיה גאון, כתבי הרמב"ם וחכמים תימנים בני אותו דור.[3] בדיבור עם מוסלמים יושבי תימן השתמשו היהודים בשפת המדינה, הערבית־תימנית. השפה שימשה גם כשפה העממית של נשות תימן, שבה הוּשְׁרה שירתן.[4]