סיטי פופ
ויקיפדיה האנציקלופדיה encyclopedia
סיטי פופ (ביפנית: シティ・ポップ) היא סוגה מוזיקלית יפנית שצמחה במהלך סוף שנות ה-70 של המאה ה-20 והייתה בשיא הפופולריות שלה במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20.
מקורות סגנוניים | פופ • פאנק • רית'ם אנד בלוז • דיסקו • רוק קל • בוגי (אנ') • נשמה • לטינית |
---|---|
מקורות תרבותיים | סוף שנות ה-70 של המאה ה-20, יפן |
מוצא |
יפן![]() |
כלים | סינתיסייזר, סקסופון, גיטרה חשמלית, גיטרה בס |
פופולריות מיינסטרים | שיא הפופולריות הייתה במיוחד בשנות ה-80 של המאה ה-20 |
נגזרות | וייפורווייב • ג'יי-פופ |
![]() ![]() |
סיטי פופ הוא ז'אנר מוזיקה יפני שצמח בסוף שנות ה-70 וצבר פופולריות לאורך שנות ה-80, כאשר רבים מהשירים בסוגה היו בצמרת מצעדי הפזמונים ביפן באותה העת. הסוגה מאופיינת במנגינות קליטות ובמיזוג של סגנונות מוזיקליים שונים כמו מוזיקת ג'אז, מוזיקת פאנק ומוזיקת בוגי והיה בעל צליל ייחודי ששיקף את האווירה האורבנית והתרבות העכשווית בערי יפן בתקופה בה המדינה הייתה בשיא הפריחה הכלכלית שלה.
כלי הנגינה הבולטים בשירי סיטי פופ הם לרוב סינתיסייזרים, סקסופונים וגיטרות. השירים עוסקים לרוב באהבה, רומנטיקה, בחיי העיר ובחתירה להצלחה.
הפופולריות של הסוגה דעכה באופן ניכר לאחר שנות ה-80,[1][2] אך במהלך העשור השני של המאה ה-21, נוצרה ההתעניינות מחודשת בסוגה בקרב דור חדש של מאזינים מכל רחבי העולם בזכות האינטרנט ופלטפורמות מקוונות כמו יוטיוב.[3]