Loading AI tools
גשר על הדנובה בבודפשט מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
גשר ראקוצי (בהונגרית: Rákóczi híd) הוא גשר הדנובה השני החדש ביותר בבודפשט, בין לאג'מאנוש (חלק מרובע 11 של בודפשט - Lágymányos) לבין פרנצווארוש (Ferencváros) שהוא רובע 9 של בודפשט.
![]() | |
מידע כללי | |
---|---|
סוג |
גשר ![]() |
שימוש | מכוניות, חשמלית |
על שם |
ראקוצי ![]() |
מיקום |
בודפשט ![]() |
מדינה |
![]() |
הקמה ובנייה | |
תקופת הבנייה | 1992–1995 (כ־3 שנים) |
תאריך פתיחה רשמי |
1995 ![]() |
מבנה | גשר תלוי |
חומרי בנייה | ברזל יצוק |
אדריכל |
טיבור סיגראי ![]() |
מידות | |
אורך | 375 מטר |
מידע טכני | |
מִפְתָּח מרבי | 202 מטר |
קואורדינטות | 48°28′07″N 19°04′01″E |
![]() ![]() |
הגשר היה אמור להיבנות בקשר עם התערוכה העולמית שתתקיים תחת השם Expo '96. הוא היה נחוץ כדי להקל על העומס על גשר מעבר כלי הרכב הדרומי ביותר של בודפשט, גשר פטפי והיה עליו לחבר את הגזרה הדרומית של שדרת הטבעת הונגריה שנבנה אז, את קטע שדרת קניבש קלמן Könyves Kálmán) körút), עם האזורים המתפתחים של הצד הדרומי של בודה. הבנייה החלה ב-1992 והגשר נפתח לתנועה באוקטובר 1995. הגשר נבנה באמצעות לוחות מחוספסים שיוצרו על ידי החברה Dunaferr Lőrinci Hengermű Kft. הייצור וההתקנה בוצעו על ידי חברת מבנה הפלדה גנץ (Ganz).
זה היה הראשון מבין גשרי הדנובה של בודפשט שנקרא לא אז על שם אדם, אלא על שם מיקומו הגאוגרפי. במסירה ב-1995 בחרה המועצת הראשית של העיר בשם גשר לאג'מאנוש במקום גשר סנט לאסלו. מאוחר יותר, היו הצעות לקרוא לו על שם זולטאן לטינוביץ', לאיוש קושוט, אישטוואן הראשון, מלך הונגריה, מתיאש הראשון, מלך הונגריה, וכן בשם "גשר השלום". בישיבתה ב-27 באפריל 2011 הציעה אספת של המטרופולין (מועצת העיר בודפשט) לוועדת השמות הגאוגרפיים שהשם החדש של הגשר יהיה "גשר ראקוצי" על שם המשפחה ההיסטורית ההונגרית המפורסמת.[1] זה התקבל פה אחד בוועדה באוגוסט 2011.
הבניין החדש של התיאטרון הלאומי נבנה מצפון לראש הגשר בצד פשט ב-2002 וארמון האמנויות ב-2005.
הקמפוס המשותף החדש של Infopark ואוניברסיטת אטווש לוראנד (ELTE) ואוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה (BME) הוקם ליד ראש הגשר הצד השני, המערבי בבודה. שאר המבנים המודרניים באוניברסיטה וברובע ה-IT נבנו בעיקר בשנים שלאחר מסירת הגשר.
הצבע ששימש לצביעת הגשר היה באיכות ירודה, התקלף מההתחלה. העמודים והמעקות של הגשר נצבעו מחדש בסתיו 2011, אך הצביעה המקורית והלא טובה והכתמים נותרה בתחתית הגשר.[2] ביוני 2013, הוכרז שתאורת מערכת הראי-רפלקטור של הגשר התבלה. מאז המסירה, החומר מהמראות התבלה לגמרי וירד, וזו הייתה הסיבה שתאורת הגשר הפכה ל-10% מהתקן.[3]
שיפוץ תאורת הגשר הסתיים בנובמבר 2014. חמשת העמודים בגובה 35 מ' כל אחד צוידו ב-6-6 לכל צד, סה"כ ב-60 מנורות LED מסוג Indal Luma, כלומר (Philips BGP 625 Luma 2) עם צריכת חשמל נומינלית של 211 W ליחידה.[4][5] לפי חישובים, צריכת התאורה החדשה והמודרנית היא מחצית מהמערכה הקודמת. אורך החיים הצפוי של גופי התאורה הוא 24 שנים.
אף על פי שמראש תוכנן לעבור בגשר קו החשמלית מספר 1 ונותר מקום לפסי החשמלית באמצע הגשר, הפסים לא הונחו. בספטמבר 1996 השיקה חברת התחבורה של בודפשט (BKV) את קו אוטובוס 103 כתחליף, שפעל שם עד להארכת החשמלית מספר 1 עד דרום בודה ב-2015. התחנה הזמנית המתוכננת של החשמלית הועברה לראש הגשר של פשט בשנת 2000, ונשארה שם עד לשיפוץ קו החשמלית. קטע הקו על פני הגשר נבנה יחד עם שיפוץ החשמלית מספר 1. עם זאת, רשות התחבורה הארצית דרשה בדיקות נוספות לגשר, שכן עומס הבדיקה לפני מסירת הגשר יכול היה להתבצע רק עם כלי רכב ממונעים רגילים. לפיכך, לא ניתן היה לדעת בוודאות כיצד יתנהג מבנה הגשר עם חשמליות כבדות ומהירות יותר בהשוואה לתוכניות המקוריות.[6] כתוצאה מכך התעכבה מסירת הקטע החדש של הקו בכמה חודשים. ב-26 בינואר 2015, במהלך הרצות המבחן של הקטע החדש של חשמלית 1, חצתה חשמלית לראשונה את גשר ראקוצי,[7] וב-15 בפברואר 2015, עומס ניסוי נוסף שנדרש בוצע להעברת הקו, שבמהלכו העמיסו את הגשר ב-1,000 טון (ארבע חשמליות ועשרים משאיות עמוסות).[8] ב-20 במרץ 2015 נמסר החלק המורחב של החשמלית.
המהירות המותרת במסלול החשמלית של הגשר: 50 קמ"ש.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.