Loading AI tools
מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
Girls Just Want to Have Fun (בעברית: בנות רק רוצות לכייף) הוא שיר שנכתב והוקלט לראשונה בשנת 1979 על ידי המוזיקאי האמריקאי רוברט הזאר. השיר ידוע בעיקר בזכות גרסתה של הזמרת האמריקאית סינדי לאופר, שפורסמה בשנת 1983.[2] זה היה סינגל הבכורה של לאופר כאמנית סולו והסינגל המוביל מאלבום הבכורה שלה She's So Unusual. הגרסה שלה זכתה להכרה כהמנון פמיניסטי, תוך שקודמה באמצעות וידאו קליפ נלווה שזכה בפרס גראמי. למעלה מ־30 אמנים אחרים ביצעו גרסת כיסוי לשיר.
![]() | |||||
סינגל בביצוע סינדי לאופר | |||||
מתוך האלבום She's So Unusual | |||||
יצא לאור | 6 בספטמבר 1983 | ||||
---|---|---|---|---|---|
סוגה | גל חדש[1] | ||||
שפה |
אנגלית ![]() | ||||
בי-סייד | "Right Track Wrong Train" | ||||
אורך | 3:58 | ||||
חברת תקליטים | פורטרט | ||||
כתיבה |
רוברט הזאר ![]() | ||||
לחן |
רוברט הזאר ![]() | ||||
הפקה | ריק צ'רטוף, ויליאם ויטמן | ||||
| |||||
![]() ![]() |
השיר היה להיט הפריצה של לאופר. הוא הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100 והפך ללהיט בינלאומי בסוף שנת 1983 ותחילת 1984. הוא נותר אחד משירי החותם של לאופר והיה שיר פופולרי מאוד בשנות ה־80 של המאה ה־20. ברשימות של רולינג סטון & MTV: "100 שירי הפופ הגדולים ביותר 1–50", של רולינג סטון: "100 הקליפים המובילים" ושל VH1: "100 הקליפים הגדולים ביותר" הוא מוקם במקומות 22, 39 ו־45, בהתאמה.[3][4][5] השיר קיבל מועמדות לפרס גראמי בקטגוריית "הקלטת השנה" ו"ביצוע הפופ ווקאלי הטוב ביותר". בשנת 2013, השיר הוקלט מחדש על ידי יולנדה בי קול, ונכלל בהוצאה המחודשת של יום השנה ה־30 של She's So Unusual.[6]
השיר נכתב על ידי רוברט האזר, שהקליט דגימה ממנו בשנת 1979. גרסתו של האזר נכתבה מנקודת מבט גברית. גרסתה של לאופר הופיעה באלבום הסולו הראשון שלה, She's So Unusual. גרסתה תוארה כ"המנון מנקודת מבט פמיניסטית, המעביר את הנקודה שכל הנשים רוצות לחוות את אותן החוויות שגברים יכולים".[7] ג'יליאן ג. גאאר, מחברת הספר She's a Rebel: The History of Women in Rock & Roll, תיארה את הקליפ שלו כ"הצהרה פמיניסטית חזקה" ו"המנון של סולידריות נשית והשתוללות שובבה שחוגגת אחווה נשית".[8]
יציאת הסינגל לוותה בקליפ שעלה פחות מ־35,000 דולר, בעיקר מפני שצוות השחקנים בו היה בהתנדבות. בנוסף, השאילו ללאופר ציוד וידאו מהמשוכללים שהיו באותה העת. צוות השחקנים כלל את דן אקרויד בדמותו של בלדר קונהאד, מנהל ההיאבקות המקצועית "קפטן" לו אלבנו בתפקיד אביה של לאופר בזמן שאמה הביולוגית, קטרין, גילמה את עצמה. מאוחר יותר, לאופר הופיעה בסיפורי העלילה של התאחדות ההיאבקות העולמית מול אלבנו ובפרק אורח ב"האחים סופר מריו". באותו הפרק, אלבנו גילם את מריו ואת עצמו. עורך דינה של לאופר, אליוט הופמן, הופיע כבן זוגה לריקוד. בצוות השחקנית, היו גם מנהלה של לאופר, דייוויד וולף, אחיה, בוץ' לאופר, המוזיקאי סטיב פורברט, ושלל מזכירות מטעם פורטרט / CBS, חברות התקליטים של לאופר. בקליפ של "Girls Just Want to Have Fun" ישנו אזכור לסרט "הגיבן מנוטרדאם".
לורן מייקלס (Broadway Video, SNL), אחד מלקוחותיו של הופמן, הסכים להשאיל ללאופר ציוד עריכה דיגיטלי חדש בשווי מיליון דולר, איתו היא הפיקה ויצרה דברים שונים. בתחילת הקליפ, ניתן לראותה כשהיא רוקדת עם עורך הדין שלה, ומובילה את כל השחקנים בריקוד ברחובות ניו יורק. הריקוד מסתיים בחדר השינה של לאופר בביתה. סצנת חדר השינה היא מחווה לסצנת התא המפורסמת בסרטם של האחים מרקס "לילה באופרה".
"שנת 1983 הופכת לנקודת מפנה בהיסטוריית ההעצמה הנשית. זו השנה שבה נושאים מסוימים וייצוגים החלו להשיג בולטות והאסטרטגיות הטקסטואליות של נאום שמבוצע על ידי נשים החלו להתאחד". בקליפ, לאופר רצתה להראות בצורה "מהנה" ו"קלילה" שנשים רוצות את אותו השוויון וההכרה שהיו לגברים בחברה.[10] לפני שהקליפ מתחיל, ניתן לשמוע את "He's So Unusual".
את הקליפ ביים אד גריילס. המפיק היה קן וולס והצלם היה פרנסיס קני. התסריט שלו נכתב יחד על ידי גריילס, וואלס וסינדי לאופר. הוא צולם בלואר איסט סייד במנהטן, בקיץ 1983 והוקרן לראשונה בטלוויזיה בדצמבר 1983.[11] הכוראוגרפיה נעשתה על ידי להקת מחול ומוזיקה בניו יורק בשם XXY, בהשתתפות מרי אלן סטרום, סינדי לי ופירס טרנר.
השיר יצא בסוף 1983, אך מרבית הצלחתו במצעדים אירעה בתחילת 1984. הוא הגיע לעשירייה הפותחת בלמעלה מ־25 מדינות וכבש את פסגות המצעדים שבאוסטרליה, קנדה, אירלנד, יפן, ניו זילנד ונורווגיה. הוא הגיע למקום השני בבריטניה ובארצות הברית. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לו את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה, מה שהופך אותו לאחד משיריה הנמכרים ביותר של לאופר.[12]
ב־17 בדצמבר 1983, נכנס למצעד הבילבורד הוט 100, והתברג במקום ה־80. ב־10 במרץ 1984 עלה למקום השני, שם שהה במשך שבועיים, מתחת ל־"Jump" של ואן הלן.[13][14] ב־14 בינואר 1984 נכנס למקום ה־50 במצעד הסינגלים הבריטי וב־4 בפברואר 1984 הגיע למקום השני.[15] ב־29 בינואר 1984, נכנס למצעד הסינגלים האירי והגיע בשיאו למקום הראשון, שם נשאר במשך שבועיים. הוא שהה במצעד בסך הכול במשך שבעה שבועות.[16] באוסטרליה, השיר הופיע לראשונה ב־100 הגדולים במצעד הסינגלים של המדינה, ב־27 בפברואר 1984. הוא הגיע לעשירייה הפותחת במצעד רק בשבוע השלישי שלו ובהמשך, הגיע למקום הראשון ב־26 במרץ 1984. הוא היה בראש המצעד במשך שבועיים ולאחר מכן, נשאר במקום השני במשך ארבעה שבועות, כש־"99 Luftballons" של ננה חוסם אותו. הוא נשאר במצעד במשך 21 שבועות והיה לשיר התשיעי הנמכר ביותר באותה השנה.[17] בבלגיה, הופיע לראשונה במקום ה־38 ב־18 בפברואר 1984, והגיע בשיאו למקום הרביעי ב־7 באפריל 1984.[18] בהולנד, הופיע לראשונה במקום ה־38 ב־25 בפברואר 1984 והגיע בשיאו למקום הרביעי ב־31 במרץ 1984.[19]
בשוודיה, נכנס למקום ה־13 ב־6 במרץ 1984 והגיע בשיאו למקום החמישי ב־3 באפריל 1984.[20] בשווייץ, הופיע לראשונה במקום ה־15 ב־1 באפריל 1984, והגיע בשיאו למקום השישי ב־29 באפריל 1984.[21] בניו זילנד, הופיע לראשונה במקום ה־21 ב־1 באפריל 1984, והגיע בשיאו למקום הראשון ב־6 במאי 1984.[22] באוסטריה, הופיע לראשונה במקום השלישי ב־1 במאי 1984.[23]
![]() | |||
---|---|---|---|
מדינה | מצעד | מיקום שיא | |
![]() |
בילבורד גלובל 200 | – | |
בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 190[24] | ||
![]() |
בילבורד הוט 100 | 2 | |
![]() |
אולטראטופ 50 | 4 |
סינגל 7
סינגל 12
'גרסה מורחבת הונפקה בשנת 2007, כללה חומר בונוס אינטראקטיבי למחשב וכן קוד להורדת רינגטון בחינם של רצועת הכותרת. הוא הציג את רצועת הכותרת ולראשונה בתקליטור, "Right Track Wrong Train". הטבעת, כמו גם כל שאר הצלצולים שהונפקו, הוזכרו על ידי סוני מיוזיק בגלל בעיות עם הרינגטון שלא פעלו כהלכה. הם טרם הונפקו מחדש.
גרסאות רשמיות
גרסאות רשמיות (גרסת Hey Now)
![]() | ||||||
סינגל בביצוע סינדי לאופר | ||||||
מתוך האלבום Twelve Deadly Cyns...and Then Some | ||||||
יצא לאור | 25 ביולי 1994 | |||||
---|---|---|---|---|---|---|
הוקלט | 1994 | |||||
סוגה | רגאיי פיוז'ן | |||||
שפה | אנגלית | |||||
בי-סייד | "Hat Full of Stars" | |||||
אורך |
3:54 (גרסת האלבום) 3:39 (גרסת הסינגל) | |||||
חברת תקליטים | אפיק | |||||
כתיבה | רוברט הזאר | |||||
לחן | רוברט הזאר | |||||
הפקה | סינדי לאופר, ג'ימי ברלוור | |||||
|
(Hey Now (Girls Just Want to Have Fun הוא הסינגל הראשון של סינדי לאופר מתוך אלבום הלהיטים שלה "Twelve Deadly Cyns...and Then Some". השיר יצא לאור ב־25 ביולי 1994, כסינגל הראשון מתוך אלבום הלהיטים והיה לשירה הראשון מאז "My First Night Without You", שנכנס למצעד הבילבורד הוט 100.
שיר זה הוא מסוגת הרגאיי. העיבוד שלו נוצר במהלך סיבוב ההופעות "Hat Full of Stars Tour" שהתקיים ב־1993–1994. הוא היה להיט גדול של לאופר, והגיע לעשיריות הפותחות במדינות רבות. בנוסף, הוא זכה להצלחה במצעדי הבילבורד שבארצות הברית. הוא הגיע בשיאו למקום הרביעי בבריטניה ובניו זילנד, המיקומים הגבוהים ביותר שלו.
תקליטור סינגל אירופאי / קלטת שמע סינגל בריטית[25][26]
תקליטור סינגל אמריקאי ובריטי / תקליטור מקסיסינגל אירופאי[27][28][29]
תקליטור סינגל יפני[30]
תקליטור סינגל אוסטרלי[31]
תקליט 12 אינץ' אירופאי[32]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.