Loading AI tools
סוג של צמח מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
חַמְצִיץ (שם מדעי: Oxalis; בלשון הדיבור, בעיקר באזור ירושלים, נקרא גם חַמְצוּץ) הוא הסוג המגוון והנפוץ ביותר במשפחת החמציציים. מבין 667 מיני חמציציים, 566 שייכים לסוג זה[1][2]. חמציץ הוא סוג הנפוץ ברחבי העולם, פרט לאזורי הקטבים, כאשר תפוצתם גדולה במיוחד באזורים הטרופיים של ברזיל ומקסיקו, כמו גם בדרום אפריקה. הנציגים היחידים של משפחה זו בישראל הם חמציץ נטוי וחמציץ קטן, שניהם מינים גרים ופולשים הגדלים בבתי גידול מופרעים ומופרים בעיקר בקרבת האדם, אך גם בבתי גידול טבעיים. הראשון, מוצאו מדרום אפריקה, הפך למין פולש נפוץ ברחבי העולם, כולל בישראל, והשני מוצאו מהמזרח הרחוק. בישראל מיני חמציץ אחדים משמשים לגינון ונוי, למשל חמציץ משולש (Oxalis triangularis) שפרחיו בעיקר פרחים ורודים או לבנים ומאמריקה הדרומית וחמציץ סגול (Oxalis violaceae) שפרחיו סגולים עד כחול ומאמריקה הצפונית. קרוב משפחה של מיני החמציץ הוא עץ הפרי, הקרוי קרמבולה זהובה (Averrhoa carambola), שפריו הכוכבי והחמצמץ נמכר במרכולים בישראל[3].
המינים בסוג הם חד-שנתיים או רב-שנתיים. העלים ערוכים בשושנת או מסורגים לאורך הגבעול או בקצה הגבעול. על פי רוב העלים תלתניים, שלושת העלעלים תמימים יושבים ללא פטוטרית, בדרך כלל העלעל בעל שתי אונות, דמוי לב הפוך או מפורץ בקודקודו ודמויי יתד בבסיסו. העלים דומים לעלי תלתן, למרות שבתלתן העלעלים אינם מסודרים בדור, ובו ישנם שני עלעלים קטנים בצד ועלעל מרכזי גדול אחד. לפרחים חמישה עלי כותרת אשר לפעמים מאוחים בבסיסם, ועשרה אבקנים. צבע עלי הכותרת נע בין לבן לורוד, אדום או צהוב (הנפוץ בישראל). הפרי הוא הלקט קטן המכיל מספר זרעים. בחלק מהמינים ישנה פקעת, ולעיתים אף מתרבים בריבוי וגטטיבי.
למרות ששמו המדעי הוא Oxalis, שמו העממי באנגלית הוא Wood-sorrel.
אזור התפוצה הטבעית של הסוג חמציץ, כמו גם של משפחת החמציציים בכללותה, אינו כולל את ישראל. עם זאת, שני מינים בסוג הוכנסו לישראל בידי האדם וכיום הם מתרבים בה באופן טבעי (מינים פולשים) - החמציץ הנטוי והחמציץ הקטן - שניהם בעלי כושר רבייה גבוה.
החמציץ הנטוי בולט בפרחיו הצהובים דמויי המשפך ונפוץ בעיקר בגינות, מדשאות, שולי פרדסים ושטחים מושקים וחצי-מוצלים בעיר ובכפר. בשנים האחרונות, התפשט החמציץ הנטוי גם לשטחים פתוחים בטבע.
מאפיין נפוץ בסוג חמציץ הוא תכולה גבוהה של חומצה אוקסלית, המעניקה לעלים ולפרחים טעם חמוץ. מכאן שמו בעברית, חמציץ, ובלועזית Oxalis. טעמו יכול להיות מרענן כאשר נלעס בכמות קטנה. אולם בכמות גדולה, הצמחים האלו רעילים, ומפריעים לעיכול תקין. בעבר היה נהוג להפיק גבישים של סידן אוקסלט כדי לטפל במחלות, ולהפקת מלח חמוץ (שנודע גם כ"מלח לימון"). החמציץ גם משמש לבישול (ראו קישורים חיצוניים).
מספר מינים גדלים כצמחי נוי בגנים, אך לעיתים הם מהווים עשבים פולשניים לגינות. הזן O. tetraphylla לעיתים נמכר בטעות כתלתן בעל ארבעה עלים (הנחשב מביא מזל טוב).
צמח עשבוניים חד-שנתיים או רב שנתיים על פי רוב בעלי פקעת או בצל או קנה שורש.
השורשים שורשים מתכווצים[4].
הגבעול זקוף או שרוע או חסר (ואז קיימת שושנת).
העלים ערוכים בשושנת או מסורגים או בקצה הגבעול.
הלוואים בדרך כלל חסרים או קטנים, והפטוטרת קיימת ובסיסה מורחב ולה שני לוואים קטנים קצרים ושעירים, דמויי משולש.
העלים תלתניים. העלעלים תמימים יושבים ללא פטוטרית, בדרך כלל בעל שתי אונות, דמויי לב הפוך או מפורצים בקודקודם ודמויי יתד בבסיסם. במינים אחדים העלים מתקפלים לעת ערב ונפרשים בשעות האור. העלעלים מכוסים נקודות אוקסלט כתומים או שחורים או פסים.
התפרחות חיקיות או אמיריות, מסוג מְסֻיֶּמֶת או סוכך או שהפרחים יחידים. עוקץ התפרחת ארוך עם שני חפים קטנים בראשו או באמצע בתפרחות של פרחים יחידים.
הפרחים נכונים, בעלי עטיף כפול, דו-מיניים, בעלי שחלה עילית. בעלי 5 איברים בכל דּוּר[5]. עלי הגביע עלי הכותרת והאבקנים מאוחים מתחת לשחלה כל אחד לחוד ועולים ישר ממצעית הפרח[6]. הפרחים מאופיינים בתופעת הקרויה דיסטיליה או טריסטילה שהם מקרים פרטיים של התופעה הֶטֶרוֹסְטילְיָה (heterostyly) - מצב שבו באותה אוכלוסיית המין מצויים שני טיפוסי פרחים או שלושה בפרטים שונים הנבדלים זה מזה באורך של עמודי העלי ביחס לאורכם של האבקנים. למשל בטיפוס אחד האבקנים ארוכים ועמוד העלי קצר ובשני ההפך. דיסטיליה הוא מצב שבו קיימים שני טיפוסים. ואילו טריסטיליה הוא מצב שבו קיימים שלושה טיפוסים של עמדה יחסית של דורי הצלקות והמאבקים. יישנם מינים עם פרחים סמיהומוסטיליה, כלומר (דור אחד של אבקנים בגובה של הצלקות האחר גבוה או נמוך יותר או הומוסטיליה, כלומר כל האבקנים הם בגובה הצלקות.
הגביע בעל 5 עלי גביע, מפורדים ורעופים והם מאוחים לפעמים בבסיסם ומשתיירים[5].
הכותרת בעלת 5 עלי כותרת מפותלים ומפורדים, לפעמים מאוחים בבסיסם ואפשר לתלוש ממנה עלה עלה בנפרד, בלי לגרור אחריו את האחרים. צבעם צהוב או צהוב-כתום, ורודים או לבנים[5][7][6]. עלי הכותרת שזורים בפקעית ובפרח פתוח הם נסגרים בשעות החשיכה ונפרשים בשעות האור. עלי כותרת צהובים, אדומים, ורודים או לבנים.
האבקנים 10 (פי 2 מעלי הכותרת), ערוכים בשני דורים[6]. הזירים בכל דור מפורדים או מאוחים בקרבת בסיסם, 5 ארוכים ו-5 נמוכים והם מסורגים ביניהם או כולם שווים באורכם. המאבקים בני 2 לשכות, נפתחות באמצעות סדקי אורך כלפי פנים הפרח.
לעיתים מצוי צופן בבסיס האבקנים. במצעית הפרחים אין טבעת בולטת והיא לא מפרישה צוף מתחת או סביב לשחלה.
השחלה עילית בעלת 5 עלי שחלה מאוחים, 5 מגורות שבכל אחת מהן אחד או מספר ביציות, השליה זוויתית[5][6]. הביצית הפוכה, אַנְאַטְרוֹפִּית (anatropous) - כלומר, הקודקוד של גוף הביצית מופנה אחורה בכיוון לבסיס העוקץ שלו. עמודי השחלה 5, חופשיים על פי רוב[5].
הפרי הלקט מצולע (בישראל) יבש נפתח באמצעות קשוות והפְּתִיחָה חוֹצַת מְגוּרָה (loculicidal) - בדרך כלל הסדק מתחיל מהקודקוד כלפי מטה ומשם הוא נמשך לאורך תפר הגב של כל עלה שחלה[6][5].
הזרעים קטנים ורבים, 1 עד 10 בכל מגורה, בעלי אנדוספרם רב ובשרני ובעלי תוספת אלסטית לבנה (אריל) המסייעת לזריקת הזרעים למרחק בעת ההבשלה. תוספת זו נאספת על ידי נמלים המסייעות בכך להפצת הזרעים[7].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.