From Wikipedia, the free encyclopedia
Viktor Ullmann (1. tammikuuta 1898 Teschen – noin 18. lokakuuta 1944 Auschwitz) oli saksalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänelle opetti vuosina 1918–1921 sävellystä Arnold Schönberg. Lisäksi hän sai pianonsoiton opetusta Eduard Steuermannilta. Hän muutti vuonna 1919 Prahaan, jossa työskenteli Alexander von Zemlinskyn johtamassa Neues deutsches Theaterissa.[1]
Viktor Ullmann | |
---|---|
![]() |
|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 1. tammikuuta 1898 Teschen |
Kuollut | noin 18. lokakuuta 1944 Auschwitz |
Muusikko | |
Tyylilajit | ooppera, länsimainen taidemusiikki ja atonaalisuus |
Soittimet | piano |
[ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]
|
Ullmann toimi Aussigin oopperan johdossa kaudella 1927–1928. Sen jälkeen hän työskenteli vuosina 1929–1931 Schauspielhausissa Zürichissä. Hän myös piti puolisonsa kanssa antroposofista kirjakauppaa Stuttgartissa.[1]
Ullmann pakeni puolisonsa ja poikansa kanssa natsismia Prahaan, jossa hän sai Alois Hábalta opetusta mikrointervallimusiikissa. 8. syyskuuta 1942 Ullmann päätyi Theresienstadtiin, jossa hän jatkoi toimimista musiikin parissa. 16. lokakuuta 1944 hän kuitenkin joutui Auschwitziin, jossa hän kuolikin todennäköisesti kaasukammiossa.[1]
Ullmannin tuotantoon kuuluu muun muassa kaksi sinfoniaa, pianokonsertto (op. 25) ja oopperoita. Oopperoiden joukossa on Theresienstadtissa Petr Kienin librettoon sävelletty yksinäytöksinen Der Kaiser von Atlantis, joka kantaesitettiin Amsterdamissa 16. joulukuuta 1975.[1] Pianosonaatteja Ullmann sävelsi seitsemän.[2]