tuntematon sarjamurhaaja Yhdysvalloissa From Wikipedia, the free encyclopedia
Zodiac Killer on tuntematon sarjamurhaaja, joka toimi Pohjois-Kaliforniassa 1960-luvun lopulla. Väkivaltarikostensa lisäksi Zodiac lähetti 1970-luvun alkuvuosina sanomalehdille lukuisia kirjeitä ja kryptogrammeja. Tapaus on edelleen avoin useissa poliisilaitoksissa sekä Kalifornian oikeusministeriössä.
Zodiac Killer | |
---|---|
![]() Todistajanlausuntoihin perustuva piirros murhaajasta. |
|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | Ei tietoja |
Murhat | |
Uhrien määrä | 7 kuollutta, 2 loukkaantunutta (väitti murhanneensa 37) |
Maa |
![]() |
Osavaltiot | Kalifornia |
Muut tiedot | |
![]() Nimikirjoitus |
|
San Franciscon poliisi tarkisti sarjamurhaajaa etsiessään yli 2 500 henkilöä. Riittävän todistusaineiston puuttumisen vuoksi yhtäkään vastaan ei nostettu syytettä. Ajan verraten kehittymätön rikostutkinta sekä huono viestintä eri poliisilaitosten välillä on saattanut osaltaan mahdollistaa sen että varsinainen tekijä on päästetty menemään vaikka häntä olisikin kuulusteltu.[1]
Zodiacin tiedetään varmuudella tappaneen viisi ihmistä San Franciscon lahden ympäristössä Napa Valleyssa, Beniciassa ja Vallejossa joulukuun 1968 ja lokakuun 1969 välisenä aikana.[2] Uhrit olivat iältään 16–29-vuotiaita miehiä ja naisia. Surmattujen lisäksi kaksi uhreista jäi eloon. Myös viiden muun murhan tai katoamistapauksen epäillään liittyvän samaan tekijään.
Zodiac iski todistetusti neljä kertaa Pohjois-Kaliforniassa joulukuun 20. päivä 1968 ja lokakuun 10. päivä 1969 välisenä aikana surmaten viisi ja haavoittaen kaksi ihmistä. Kolme hyökkäyksistä suoritettiin ampuma-aseella ja yksi veitsellä.
Joulukuun 20. 1968 kello 23.14–23.20[3] Zodiac ampui .22-kaliiberisella puoliautomaattisella pistoolilla 16-vuotiaan Betty Lou Jensenin ja hänen 17-vuotiaan opiskelijatoverinsa David Arthur Faradayn heidän istuessaan parkeeratussa autossa maaseututien levennyksessä Lake Herman Roadilla Benician ja Vallejon paikkakuntien rajalla. Tekijä ampui Faradayta päähän lähietäisyydeltä; Jensen ehti paeta kauemmas mutta sai viisi luotia selkäänsä. Hälytysajoneuvojen saapuessa Faraday oli elossa, Jensen kuollut. Uhreille ei ollut tehty seksuaalista väkivaltaa eikä heitä ollut ryöstetty. Tutkijat keräsivät rikospaikalta yhteensä 10 hylsyä, mutta löysivät vain kahdeksan luotia. Täten voidaan pitää mahdollisena että tekijä on ampunut kaksi varoituslaukausta määrittämättömään suuntaan.[4] Ulkopuolisia sormenjälkiä ei saatu.
Varsinaisella surmatyöllä ei ole todistajia, mutta tapahtuma-aikaan tiellä liikkuneiden autoilijoiden mukaan levikkeellä on Faradayn auton lisäksi nähty mahdollisesti vaalea, 60-luvun alkupuolen Chevrolet Impala.[5]
Heinäkuun 4. ja 5. välisenä iltana 1969 Michael Renault Mageau (19) ja Darlene Elizabeth Ferrin (22) joutuivat Zodiacin hyökkäyksen kohteiksi puistoalueella, Blue Rock Springs Parkin parkkipaikalla Vallejossa. Tappaja avasi tulen varoittamatta. Ferrin kuoli sairaalassa. Vakavista vammoistaan huolimatta Mageau selvisi ja kykeni kuvailemaan tapahtumia poliisille. Mageaun mukaan ampuja pysäköi Ferrinin auton taakse, lähestyi kaksikkoa voimakas taskulamppu kädessään ja alkoi tulittaa sisälle auton avoimesta matkustajanpuoleisesta ikkunasta. Tekijällä oli vaalea pompadour-tyylisesti kammattu tukka ja pyöreä, muttei lihava ulkomuoto. Mageau arvioi hänen olleen 26–30-vuotias. Ampumisen jälkeen tekijä poistui autolleen ja ajoi hitaasti ulos alueelta. Tekijän auto muistutti ulkomuodoltaan ja väriltään Ferrinin 1963 mallia olevaa kaksiovista ruskeaa Chevrolet Corvairia.[6]
Kello 00.40, eli noin 40 minuuttia ammuskelun jälkeen tekijä soitti julkisesta puhelinkopista Vallejon poliisille, sanoen:
»Haluan tehdä ilmoituksen murhasta. Jos menette mailin itään Columbus Parkwayta pitkin, löydätte nuoret ruskeassa autossa. Heidät ammuttiin yhdeksänmillisellä Lugerilla. Tapoin myös ne nuoret viime jouluna. Hei hei...»
Puheluun vastannut päivystäjä Nancy Slover on kuvaillut soittajan ääntä monotoniseksi ja on vahvasti sitä mieltä että tämä on lukenut sanansa suoraan paperilta. Mies ei vaikuttanut päihtyneeltä, mutta lausui hyvästit pelottelevalla äänensävyllä.[8] Rikospaikalta kerättiin yhteensä yhdeksän Winchester Western -merkkistä 9 mm puoliautomaattipistoolin hylsyä, mutta tutkijoiden mukaan on mahdollista, että laukauksia on ollut enemmän.[9]
Darlene Ferrinillä oli laaja ystäväpiiri ja tutkimuksissa Vallejon poliisi keskittyikin aluksi henkilöihin jotka olivat tunteneet Darlenen. Sekä Ferrinin sisar että lastenvahti kertoivat tutkijoille miehestä, jota Darlene vaikutti pelänneen.[10] Vihjeet eivät kuitenkaan ole johtaneet tekijän jäljille.
Syyskuun 27. 1969 Bryan Calvin Hartnell (20) ja Cecelia Ann Shepard (22) olivat piknikillä Berryessajärvellä (engl. Lake Berryessa) Napan piirikunnassa joutuessaan puukotuksen uhreiksi puoli seitsemän aikaan illalla. Tummansiniseen tuulitakkiin ja tummiin housuihin pukeutunut hyökkääjä oli peittänyt kasvonsa hupulla jonka rintaan oli huolellisesti ommeltu jo kirjeissä aiemmin esiintynyt Zodiac-symboli. Silmänreikien kohdalle mies oli kiinnittänyt klipsillä toimivat aurinkolasit. Hän kertoi olevansa vankikarkuri ja haluavansa Hartnellin auton avaimet. Uhaten paria aseella, hyökkääjä kehotti Shepardia sitomaan Hartnellin kädet mukanaan tuomalla pyykkinarulla, jonka jälkeen hän sitoi vielä Shepardin. Tämän jälkeen hyökkääjä puukotti molempia uhreja selkään ja keskivartaloon useita kertoja pitkällä veitsellä. Ennen menehtymistään Cecelia Shepard arvioi puukottajan painoksi 85–90 kiloa ja pituudeksi 180 cm. Bryan Hartnell piti hyökkääjää äänen perusteella alle 30-vuotiaana ja kertoi tällä olleen lievä korostus. Hupun reiästä Bryan oli nähnyt tukon ruskeita kiharia hiuksia.[11] Puukotuksen jälkeen tekijä kirjoitti lähelle pysäköidyn Hartnellin auton oveen Zodiac-symbolin ja edellisten surmien päivämäärät.[12] Kello 19.40 samana iltana Napan poliisilaitos vastaanotti läheisestä puhelinkopista soitetun puhelun:
»Haluan tehdä ilmoituksen murhasta — ei, kaksoismurhasta. He ovat kahden mailin päässä puiston päärakennuksesta pohjoiseen. He olivat valkoisessa Volkswagen Karmann Ghiassa. Minä tein sen.[13]»
Rikospaikalta löydettiin koon 43 kengänjälkiä, jotka tutkinta jäljitti Yhdysvaltojen puolustusvoimissa käytettyihin ja armeijan kaupoista erikoisluvalla ostettavissa oleviin Wingwalker-saappaisiin. Myös Bryan Hartnellin auton taakse parkeeratusta ajoneuvosta saatiin renkaanjäljet. Ne osoittivat tekijän luultavimmin käyttäneen autoa, jonka renkaat olivat eri paria ja hyvin kuluneet. Tutkijat ottivat sormenjäljet myös puhelimesta, jota Zodiac oli käyttänyt ottaessaan yhteyttä Napan poliisiin.
Aiemmin samana päivänä järvellä aurinkoa ottaneet naiset kertoivat poliisille nähneensä tummiin pukeutuneen miehen, joka oli pysäköinyt heidän autonsa taakse ja seurannut heitä alas rannalle. Miestä kuvailtiin hieman alle 30-vuotiaaksi, ruumiinrakenteeltaan tukevaksi, hänellä oli tummat hiukset, ja hän ontui lievästi kävellessään. Myös rannalla ollut mies ja hänen poikansa ilmoittivat nähneensä naisten kuvausta vastaavan miehen. Tuntemattomasta miehestä tehtiin piirros.[14]
Lokakuun 11. 1969 taksinkuljettaja Paul Lee Stine (29) murhattiin oikeanpuoleisen korvan viereen ammutulla laukauksella autossaan San Franciscon yläluokkaisessa Presidio Heightsin kaupunginosassa. Tekijä käytti 9 mm puoliautomaattipistoolia.
Läheisessä talossa asuneet nuoret huomasivat Washington- ja Cherry-katujen sivuun pysähtyneen taksin, jonka matkustaja näytti kumartuneen lyyhistyneen kuljettajan ylle ja soittivat välittömästi poliisille. Partion saapuessa nuoret antoivat kuvauksen tekijästä sekä osoittivat suunnan, jonne hän oli poistunut jalan vain hetkeä aiemmin. Toinen lähestyvä poliisipartio joko näki tai pysäytti ja puhutti katua alas kävelleen valkoihoisen miehen, mutta jatkoi matkaa eteenpäin saadessaan virheellisesti sanellun radiosanoman tummaihoisesta taksiryöstäjästä. Myöhemmin poliisi Donald Fouke kuvaili miestä suunnilleen 40-vuotiaaksi ja mainitsi tällä olleen vaaleat, mahdollisesti ohimoilta harmaantuneet lyhyet hiukset ja paksusankaiset silmälasit. Päällään hänellä oli tumma parkatakki ja tummat housut.[15]
Stinen lompakko ja avaimet oli viety, ja hänen paidastaan oli leikattu suurin osa irti. Murhaa seuranneena päivänä Zodiac lähetti sanfranciscolaiselle sanomalehdelle kirjeen, jossa ilmoitti tappaneensa Stinen — mukana oli myös verinen paidanpala. Poliisi teetti tekijästä silminnäkijähavaintoihin perustuvan piirroksen.[16]
Tekemiensä surmatöiden jälkeen Zodiac lähetti San Franciscon lehdistölle useita kirjeitä, jotka hän allekirjoitti aseen tähtäintä muistuttavalla ympyrän sisään piirretyllä ristisymbolilla. Kirjeissään Zodiac ivasi monesti poliisin kyvyttömyyttä saada häntä kiinni, esitti uhkauksia ja vaati viestiensä julkaisemista lehtien etusivuilla.[21]
Ensimmäiset Zodiacin nimellä lähetetyt kirjeet saapuivat vastaanottajilleen 1. elokuuta 1969. Kirjoittaja aloitti viestinsä lausahduksella "tässä on Zodiac" (engl. This is the Zodiac Speaking), jota hän käyttäisi lähes jokaisessa myöhemmässä kirjeessään. Kolme käytännössä identtistä kirjettä oli osoitettu San Francisco Chroniclelle, San Francisco Examinerille ja Vallejo Times-Heraldille. Kirjeissä kuvailtiin veritekoja Vallejon alueella Lake Herman Roadilla ja Blue Rock Springsissä. Todistaakseen olevansa tekijä, Zodiac sisällytti kirjeisiin runsaasti yksityiskohtia, jotka vain hän ja poliisi yksin voisivat tietää. Jokaisen kirjeen mukana saapui yksi kolmasosa 408 merkin mittaisesta salakirjoitetusta viestistä, jonka Zodiac väitti paljastavan hänen henkilöllisyytensä. Samalla Zodiac vaati kirjeen vastaanottaneita kolmea sanomalehteä julkaisemaan salakirjoituksen etusivullaan tai hän viettäisi seuraavan viikonlopun ajellen ympäriinsä surmaten ihmisiä.[22]
Kuusi päivää viestien julkaisemisen jälkeen Donald Harden, salinasilainen lukionopettaja ratkaisi koodin yhdessä vaimonsa Bettyen kanssa yhden viikonlopun aikana. Hardenit päättelivät että Zodiac käyttäisi usein sanaa "tappaa" ("kill") ja puhuisi paljon itsestään ("I") joten he etsivät koodista vastaavia rakenteita. Päätelmä osoittautui oikeaksi.[23]
Kryptogrammi paljastui lopulta melko yksinkertaiseksi. Viestin purkamista vaikeuttaakseen Zodiac oli kuitenkin huomioinut kirjoitusvirheiden merkityksen ja ymmärtänyt käyttää muun muassa englannin kielessä yleisimmin esiintyvän kirjaimen merkitsemiseen 12 erilaista symbolia.[24] Avattu koodikirjoitus ei kuitenkaan sisältänyt viitteitä tappajan henkilöllisyydestä:
»Tykkään ihmisten tappamisesta, se on niin hauskaa. Se on hauskempaa kuin riistan tappaminen metsässä, sillä ihminen on eläimistä vaarallisin. Tappaminen tuo minulle eniten jännitystä, se on jopa parempaa kuin tytön kanssa naiminen. Parasta on se että kun kuolen, jälleensynnyn paratiisissa ja heistä jotka olen tappanut, tulee orjiani. En aio kertoa teille nimeäni koska yrittäisitte hidastaa tai pysäyttää orjien keräämisen kuolemanjälkeistä elämääni varten ebeorietemethhpiti»
Allekirjoituksena käytettyä merkkijonoa ei ole kyetty selvittämään yksiselitteisesti.
San Francisco Chroniclen 8. lokakuuta 1969 vastaanottama 340 merkin pituinen salakirje "Z340" ratkaistiin 51 vuoden jälkeen 5.12.2020. Zodiac ei paljasta siinä nimeään mutta kertoo, ettei pelkää kiinnijäämistä ja teloitusta, sillä hän on nyt saanut kerättyä riittävästi orjia paratiisiin. Muut ihmiset pelkäävät kuolemaa, koska heillä ei ole orjia, mutta Zodiac uskoo, että hänen elämästään paratiisissa tulee helppo.[25]
Kryptogrammi on kirjoitettu kokonaan yhdelle arkille ja koostuu 20 vaaka- ja 17 pystyrivistä.[26] Koska Zodiacin aiempi koodikirjoitus purettiin nopeammin kuin hän on saattanut olettaa, Z340 on kryptografisesti edeltäjäänsä paljon monimutkaisempi. FBI:n tekemän analyysin mukaan kryptogrammi oli todennäköisesti kirjoitettu vaakasuoraan rivi riviltä, ja tämä analyysi osoittautui todeksi. Rakenteessa on selkeitä tilastollisia alue-eroja, mikä osoittaa sen, että osa koodista on salattu eri menetelmällä kuin toinen, että vain osa koodista on oikeellista ja että koodi on saatettu jakaa osiin jotka on järjestetty takaperin.[27] Zodiacin muut salakirjoitukset ovat edelleen ratkaisematta huolimatta FBI:n, CIA:n, NSA:n ja muiden ammattilaisten yrityksistä.
Kaksi päivää taksinkuljettaja Paul Stinen murhan jälkeen, 13. lokakuuta 1969 San Francisco Chronicle sai kirjeen Zodiacilta jossa tämä kertoi tappaneensa Stinen ja olevansa huvittunut poliisin osaamattomuudesta. Kuoressa oli mukana myös palanen Stinen verisestä paidasta. Kirjeen loppuriveillä Zodiac kirjoittaa:
»Koululaiset ovat hyviä kohteita, luulenpa että pistän koulubussin matalaksi joku aamu. Ammun vain eturenkaan ja valikoin muksut kun ne pomppivat bussista ulos.»
Uhkaus aiheutti mittavat toimenpiteet. San Franciscossa ja Napa Valleyssa aseistetut erikoiskuljettajat palkattiin ajamaan koulubusseja tai busseille taattiin poliisisaattue. Paikoittain myös lentokoneet valvoivat bussireittejä taivaalta käsin.[28]
Zodiac jatkoi omaksumaansa taktiikkaa koulubussien uhkaamisesta ja lähetti 19. marraskuuta 1969 pisimmän kirjeensä. Sen mukaan hän oli sisällyttänyt itse rakentamansa pommin kaavakuvan ja listan sen rakentamiseen tarvittavista materiaaleista. Yhdysvaltojen puolustusvoimien asiantuntijan mukaan pommi oli teoriassa toimiva mutta käytännössä hyvin työläs rakentaa.[29] Kirjeen takapuolella oli jo tutkijoille tutuksi tullut "pistetaulukko" Zodiac vastaan San Franciscon poliisi: ” = 10, SFPD = 0” jossa Zodiac ilmoitti tappaneensa nyt 10 ihmistä.[30]
Kesäkuussa 1970 Zodiac lähetti kirjeen mukana San Franciscon lahtialueen kartan. Mount Diablon huipun keskelle oli piirretty kompassi sekä kirjoitettu ohjeet piirroksen tulkitsemisesta magneettisen pohjoisnavan mukaan. Kirje sisälsi myös uuden 32 symbolia pitkän kryptogrammin jonka avulla, Zodiac lupasi, tutkijat saisivat selville hänen pomminsa sijainnin.[31]
Heinäkuun 26. 1970 Chronicle sai Zodiacilta tämän hämmentävimmän viestin. Viisisivuisesta kirjeestä Zodiac oli käyttänyt suurimman osan kertoakseen miten kiduttaisi kuolemanjälkeisiä orjiaan ja lainatakseen sekavasti sanoja Gilbert ja Sullivanin viihteellisessä Mikado-operetissa esitettävästä kappaleesta Pikkulista (engl. Little List). Kappaleessa luetellaan erilaisia ihmistyyppejä, joista esittäjä mieluiten haluaisi eroon, ja sitä on esitetty monin eri sanoin riippuen aikakaudesta ja esittäjästä.[32] Zodiac ei ollut kuitenkaan muokannut alkuperäisiä sanoja ja kirjeen sekavuus on jakanut tutkijoiden mielipiteitä Zodiacin tarkoitusperistä. Osa uskoo kirjeen olevan merkki tappajan todellisesta henkisestä kriisistä, jotkut pitävät sitä tarkoin harkittuna esityksenä siinä tapauksessa, että Zodiac pelkäsi jäävänsä kiinni ja saavansa Kalifornian osavaltiossa tuolloin käytössä olleen kuolemantuomion.[33]
Viimeinen Zodiac-sarjamurhiin liittyvä kirje saapui 29. tammikuuta 1974 San Francisco Chroniclen toimitukseen. Kirjeessä Zodiac toteaa:
»Kävin juuri katsomassa Manaaja-elokuvan ja mielestäni se on paras satiirinen komedia jonka olen nähnyt. [– –] Jos ette paina tätä viestiä lehteenne, teen jotain tuhmaa, tiedätte kyllä että kykenen siihen.»
Kirje sisälsi myös uuden lainauksen Mikado-operetin kappaleesta ''Hömötiainen'' (engl. Tit-Willow). Kappale kertoo linnusta joka ei saa ihastukselleen vastakaikua ja päättää tehdä itsemurhan hukuttautumalla jokeen. Lainaus on saanut tutkijat spekuloimaan viestiä, jonka Zodiac halusi lainauksella välittää, sekä sarjamurhaajan toimia kirjeen jälkeen. Toisin kuin aiemmissa kirjeissä, kirjoittaja ei kertaakaan kutsu itseään Zodiaciksi, mutta FBI:n käsiala-analyysin mukaan kirjoittaja on todennäköisesti Zodiac. Lopuksi kirjoittaja kertoo tappaneensa 37 ihmistä.[34]
Zodiacin lähettämiksi on varmuudella autentikoitu ainakin 11 kirjettä ja kolme korttia. Rikostutkijat San Franciscossa ja muualla Yhdysvalloissa ovat tutkituttaneet lukuisia kirjeitä, piirroksia ja kortteja joiden kirjoittaja väittää olevansa Zodiac. Suurin osa näistä on todettu väärennöksiksi. On olemassa kuitenkin muutama kirje ja kortti joiden lähettäjästä ei ole yksimielisyyttä ja joka saattaa olla Zodiac. Eräs tällainen kortti näyttäisi yhdistävän Zodiacin Donna Lassin katoamiseen. Zodiacin on myös epäilty lähettäneen ainakin kolme yleisönosastokirjettä eri nimillä San Francisco Chroniclelle vuonna 1974.[35]
Cheri Jo Batesin murhan jälkeen Riversiden poliisilaitos sai konekirjoitetun kirjeen jonka uskotaan olevan Zodiacin kirjoittama. Kirje lähetettiin nimettömänä ja se oli kirjoitettu hiilipaperinipun läpi, mikä teki kirjoituskoneen jäljittämisen mahdottomaksi.
»Hän oli nuori ja kaunis mutta nyt hän on ruhjottu ja kuollut. Hän ei ollut ensimmäinen eikä hän tule olemaan viimeinen. Valvon öisin ajatellen seuraavaa uhriani. Ehkä hän on se kaunis blondi joka toimii lapsenvahtina lähellä pientä kauppaa ja kävelee alas pimeää kujaa joka ilta seitsemän aikaan. Tai ehkä hän on se muodokas sinisilmäinen brunetti joka kieltäytyi kun kysyin häntä treffeille lukiossa. Tai ehkä se ei ole kumpikaan. Aion kuitenkin leikata irti hänen naiselliset osansa ja laittaa ne koko kaupungin nähtäväksi. Joten älkää tehkö siitä liian helppoa. Pitäkää sisarenne, tyttärenne ja vaimonne poissa kaduilta ja kujilta. Neiti Bates oli typerä. Hän meni teuraaksi kuin lammas. Hän ei vastustellut. Toisin kuin minä. Se oli upeaa. Katkaisin ensin johdon virranjakajasta. Sitten odotin häntä kirjastossa ja seurasin ulos parin minuutin kuluttua. Akun on täytynyt olla jo tyhjä siihen mennessä. Tarjosin sitten apuani. Hän olikin nyt erittäin halukas puhumaan kanssani. Sanoin että autoni on kadun varella ja voisin antaa hänelle kyydin kotiin. Kun olimme kävelleet pois kirjastolta, sanoin hänelle että olisi aika. "Minkä aika?", hän kysyi. Vastasin että hänen olisi nyt aika kuolla. Laitoin käsivarteni hänen kaulansa ympärille ja peitin hänen suunsa kädelläni. Toisella kädellä pidin veistä hänen kurkullaan. Hän oli hyvin yhteistyökykyinen. Hänen rintansa tuntui lämpimältä ja kiinteältä käsissäni mutta vain yksi asia oli mielessäni. Hänen tulisi nyt maksaa kaikista niistä kerroista joina hän on torjunut minut jo vuosien ajan. Hän kuoli lujaa. Hän kiemurteli ja vapisi kun kuristin häntä, ja hänen huulensa nykivät. Hän kiljaisi ja potkaisin häntä päähän vaientaakseni hänet. Löin veitsen häneen ja se katkesi. Viimeistelin homman viiltämällä hänen kurkkunsa. En ole sairas. Olen hullu. Se ei kuitenkaan pistä peliä poikki. Tämä kirje pitäisi julkaista kaikkien luettavaksi. Tiedä vaikka se pelastaisi sen kujalla kulkevan tytön. Mutta se on teidän valintanne. Se on sitten teidän omallatunnollanne, ei minun. Soitin kyllä myös sen puhelun. Se oli vain varoitus. Olkaa varuillanne... vaanin tyttöjänne nyt.»
Riversiden poliisi ja Cheri Jo Batesin isä saivat myös paperille käsin kirjoitetut viestit, joissa todettiin Batesin kuoleman olleen välttämätöntä ja että lisää uhreja tapetaan. Elokuussa 2021 Riversiden poliisilaitoksen murhayksikkö julkaisi käsinkirjoitettuja kirjeitä koskevan tiedotteen, jossa todettiin, että kirjeiden kirjoittaja oli tunnistettu DNA-analyysin avulla vuonna 2020 ja että hän oli myöntänyt kirjoittaneensa uhkausviestit. Tiedotteen mukaan kirjeiden kirjoittaja oli ottanut yhteyttä poliisiin nimettömänä vuonna 2016 ja selittänyt, että kirjeet olivat olleet mauton huijaus. Henkilö on ilmaissut katumuksensa ja pyytänyt anteeksi huijausta selittäen, että hän oli ollut tuolloin ongelmallinen teini ja että hän oli kirjoittanut ja lähettänyt kirjeet saadakseen huomiota.[37]
Huhtikuussa 1967 löydettiin Cheri Jo Batesin käymän Riverside City Collegen varastosta pulpetin pohjapuolelle mustekynällä kirjoitettu runo. Käsialatutkija ja Zodiac-kirjeitä aiemmin autentikoinut Sherwood Morrill piti runoa Zodiacin kirjoittamana.[38]
Kyllästynyt elämään/haluton kuolemaan
viilto.
puhdas.
jos punainen /
puhdas.
veri syöksyy,
tippuu,
läikkyy;
hänen uudelle
mekolleen
mitäpä tuosta
se oli jo punainen
muutenkin.
elämä hiipuu
ehkä loppuun.
hän ei
kuole.
tällä kertaa
joku hänet löytää.
odota vain
ensi kertaa.
rh
Zodiac tai hänen nimissään kirjoittanut henkilö lopetti yhteydenpitonsa poliisiin ja lehdistöön. Murhat ja kirjeet jäivät mysteereiksi. Tuhansia ihmisiä kuulusteltiin, ja vahvimmin epäiltyjen henkilöiden taustat ja tekemiset tutkittiin tarkoin. Heidän joukossaan oli joitakin muista yhteyksistä tunnetuksi tulleita rikollisia. Heitä edustivat kirjepommittaja Theodore Kaczynski, joka tunnetaan ”Unabomberina”[40], ja sarjamurhaaja Ted Bundy.[41]
Vaikeasta aivovammasta kärsinyt Lawrence Kane oli yksi vahvasti epäillyistä. Darlene Ferrinin sisko tunnisti Kanen mieheksi, joka oli seurannut Darlenea kuukausia ennen murhaa. Lisäksi Zodiacin sieppaama, mutta pakoon päässyt Kathleen Johns tunnisti myöhemmin Kanen sieppaajakseen. Kane joutui vuonna 1962 auto-onnettomuuteen, jonka seurauksena hän sai vakavan aivovamman. Aivovamma muutti Kanen persoonallisuutta: hän menetti ajoittain kyvyn hallita itseään ja saattoi käyttäytyä hyvinkin arvaamattomasti.[42]
Richard Marshall työskenteli Zodiacin murhien aikaan San Franciscon Avenue -teatterissa projektorinkäyttäjänä. Marshallia ei kyetty yhdistämään murhattuihin, mutta hänen käsialansa oli lähes identtinen Zodiacin käsialan kanssa. Lisäksi hänen hallustaan löytyi yksipuolista paperia, joka oli samanlaista kuin se, mitä Zodiac käytti kirjeissään. Heinäkuussa 1969 Marshall pyöritti teatterissa vanhaa elokuvaa Charlie Chan Aarresaarella[43]. Siinä sanfranciscolainen tappaja lähetti poliisille ja medialle viestejä ja kantoi kaulansa ympärillä Zodiacin symbolia. Ensimmäinen Zodiacin nimellä allekirjoitettu kirje lähetettiin samana vuonna heinäkuun viimeisenä päivänä.
Vuonna 1971 nousi pääepäillyksi Arthur Leigh Allen (syntynyt 1933). Allenin tuttava Don Cheney oli lukenut sanomalehdistä Zodiacin tekemistä murhista ja kertoi San Franciscon poliisille (SFPD) keskustelustaan Allenin kanssa, joka oli käyty uudenvuodenpäivänä 1969. [44] Tällöin Allen oli kertonut suunnittelevansa romaania, jonka päähenkilö tappoi ihmisiä ja pilkkasi poliisia kirjeissä, joissa kuvaili rikostensa yksityiskohtia ja jotka allekirjoitti Zodiacin nimellä. Seuranneissa kuulusteluissa Allen väitti Cheneyn muuntaneen totuutta. SFPD teki joitakin tutkimuksia, mutta ei onnistunut löytämään riittävän raskauttavia todisteita Allenia vastaan.[45] Hänen kantamansa Zodiac-merkkinen rannekello tai sama kengännumero Zodiacin saappaiden jättämien jälkien kanssa eivät riittäneet osoittamaan häntä syylliseksi. Myös Cheneyn esittämä kertomus Allenin kuvailemasta romaanista muuttui lukuisia kertoja ja menetti uskottavuutensa.[46] Cheneyn syytösten takana saattoi olla kosto siitä, että Allen oli vuosia aiemmin kosketellut sopimattomasti hänen nuorta tytärtään.[47]
Lapsiin kohdistuneet seksuaalirikokset veivät Allenin 1970-luvun puolivälissä hetkeksi aikaa vankimielisairaalaan, josta hän vapautui 1977. Allenin nimi nousi uudelleen julkisuuteen vuonna 1986, kun San Francisco Chroniclen pilapiirtäjä Robert Graysmithin kirjoittama kirja Zodiac julkaistiin. Kalifornian media kiinnostui kirjasta, jonka sivuilla Allen esiintyi ”Robert ’Bob’ Hall Starr” -salanimellä. Miehen menneisyys pengottiin uudelleen. Zodiacin hyökkäyksestä selvinnyt ja julkisuudesta kadonnut Michael Mageau kaivettiin esiin. Poliisin esittäessä Mageaulle joukon valokuvia tämä poimi erilleen Allenin kuvan ja sanoi: "Tuo mies ampui minua!"[48]
Uudelleen suoritetut poliisitutkimukset ja valheenpaljastustesti eivät kuitenkaan tuoneet esille mitään, mikä olisi pitävästi yhdistänyt Allenin Zodiaciin. Alkoholisoituneen Mageaun muistikuvaan murhaajan kasvoista ei luotettu, koska hän oli yli kaksi vuosikymmentä sitten nähnyt Zodiacin vain nopeana vilahduksena hämärällä parkkipaikalla. Sormenjälki-, käsiala- ja DNA-näytteet vapauttivat Allenin. Poliisin, median ja amatöörietsivien tutkimukset eivät pystyneet keräämään riittävää todistusaineistoa häntä vastaan.[45]
Vuonna 1992 Allen kuoli sydänkohtaukseen 58-vuotiaana. Kaksi päivää myöhemmin Vallejon kaupungin poliisi takavarikoi Allenin jäämistöstä löytyneen videonauhan, jonka kanteen oli merkitty Z. Nauhan sisällöstä ei ole annettu koskaan julkisuuteen tarkkoja tietoja, mutta Vallejon poliisi on kertonut, että se ei sisällä tunnustusta. Vuonna 2002 Zodiacin kirjeet lähetettiin uudelleen analysoitaviksi ja niistä saatua DNA:ta verrattiin Allenin DNA:han. Näytteet eivät kuuluneet samalle henkilölle. Myös Don Cheney antoi vapaaehtoisen DNA-näytteen, mutta sen tulos osoittautui negatiiviseksi. Cheney suostui 2000-luvulla lehdistölle Zodiacin tapausta koskeneeseen haastatteluun. Hän uskoi edelleen Allenin olleen Zodiac, mutta piti myös mahdollisena, ettei Allen toiminut yksin, vaan Zodiacin nimen takana oli saattanut olla kahden ihmisen salaliitto.[44] Jokuset teoreetikot ovat tutkineet kirjepommittaja Theodore Kaczynskin mahdollista salaliittoa Zodiacin kanssa.[49]
Allenia epäiltiin myös Santa Rosan liftarimurhista[50][51][52][53][54][55][56][57][58][59] 1972–1973, joihin on liitetty seitsemän varmaa tapausta ja kahdeksasta muusta ei ole saatu varmuutta ovatko he saman sarjamurhaajan uhreja. Tapauksia joita ei ole varmuudella liittää noihin seitsemään varmaan tapahtuivat vuosina 1971–1975. On epäilty Zodiacin ja Santa Rosan liftarimurhaajan olleen sama henkilö.[60][61][62][63][64] Myös niiden tekijä on edelleen selvittämättä.
Myöhemmin julkisuuteen on noussut epäiltynä Richard Gaikowski, joka työskenteli Zodiacin murhien aikaan toimittajana. Gaikowskin ja Zodiacin käsialoissa on havaittu yhteneviä piirteitä, ja Gaikowski muistutti ulkonäöltään silminnäkijöiden kuvausta Zodiacista. Gaikowskilla on ollut maantieteellinen yhteys moniin tekoihin, kuten oli myös Richard Marshallilla. Gaikowski kuoli vuonna 2004.
Vuonna 2007 kalifornialainen mies Dennis Kaufman väitti, että hänen vuonna 2006 kuollut isäpuolensa Jack Tarrance oli Zodiac. Kaufmanin mukaan hänen isäpuolensa oli identtinen Zodiacista tehdyn piirroskuvan kanssa. Kaufman lähetti FBI:lle useita isäpuolensa tavaroita, kuten mustan hupun, joka muistutti Zodiacin Berryessajärvellä käyttämää huppua, ja vanhan veitsen, jossa Kaufmanin mukaan oli kuivunutta verta. FBI otti Kaufmanin lähettämistä tavaroista DNA-näytteitä, mutta tulokset olivat ratkaisemattomia. Kaufman kertoi löytäneensä isäpuolensa jäämistöstä kehittämättömiä filmirullia. Kaufman kehitti yhden filmirullista, ja väitti, että kuvissa oli murhattuja ihmisiä. Myöhemmin Kaufman julkaisi joitakin kuvista omalla nettisivullaan. Kuvat olivat hyvin pieniä, niissä oli matala resoluutio ja ne olivat niin epäselviä, ettei niistä voinut varmuudella tunnistaa ketään. Kaufman väitti myös, että hänen isäpuolensa käsiala täsmää Zodiacin käsialan kanssa. FBI tutki Tarrancen käsialanäytteet, mutta tulokset olivat tässäkin tapauksessa ratkaisemattomia. Kaufman jäi kiinni julkisesta valehtelusta televisiossa. Hän väitti, että FBI oli jo todennut Jack Tarrancen olleen Zodiac. Todellisuudessa FBI ei ollut vielä antanut minkäänlaisia tietoja tutkimustensa tuloksista. Kaufmanin muitakin väitteitä on vahvasti kyseenalaistettu myöhemmin.[65]
Vuonna 2009 kalifornialainen 47-vuotias Deborah Perez kertoi New York Timesin lehtimiehille olevansa Zodiac Killerin tytär. Hän sanoi isänsä, Guy Ward Henricksonin, kuolleen syöpään vuonna 1993. Lisäksi Perez väitti ommelleensa isänsä käyttämät kasvonaamiot ja kirjoittaneensa osan niistä kirjeistä, jotka Guy Henrickson oli lähettänyt poliisille Zodiacin nimellä.[66] Perezin kertomusta ei kuitenkaan pidetä uskottavana, sillä aiemmin hän oli väittänyt olevansa Yhdysvaltain taannoisen presidentin John F. Kennedyn tytär.[67] Perezin lisäksi ovat monet muut henkilöt väittäneet tunteneensa Zodiacin, ja teettäneet poliisille paljon ylimääräistä työtä.[68] Esimerkkinä voidaan mainita eläkkeellä olevan poliisietsivä Steve Hodelin esittämä väite, jonka mukaan hänen isänsä George Hodel oli saattanut olla yhtä lailla Los Angelesin Mustan Dahlian murhaaja, Chicagossa vaikuttanut Huulipunamurhaaja sekä San Franciscon Zodiac.[69]
Yhdysvaltalainen televisio-ohjelma American Most Wanted käsitteli 20. helmikuuta 2011 lähetetyssä jaksossaan Zodiac Killeriä. Ohjelmassa esitettiin myös vanha valokuva, joka esittää erästä Zodiacin uhria, Darlene Ferriniä, tuntemattoman miehen seurassa. Poliisi toivoo jonkun katsojista tunnistavan kuvassa olevan miehen, jonka ulkonäössä on yhtäläisyyksiä Zodiacista annetuissa silminnäkijäkuvauksissa.[70][71]
Kirjoja
Elokuvia
Videopelejä:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.