![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/71/Institut_Pasteur%252C_Paris_1.jpg/640px-Institut_Pasteur%252C_Paris_1.jpg&w=640&q=50)
Pasteur-instituutti
organisaatio / From Wikipedia, the free encyclopedia
Pasteur-instituutti (ransk. Institut Pasteur) on voittoa tavoittelematon yksityisen ranskalainen säätiön omistama instituutti, joka tutkii biologiaa, mikro-organismeja, sairauksia ja rokotuksia. Instituutti on nimetty perustajansa Louis Pasteurin mukaan, joka löysi vuonna 1885 seerumin vesikauhua vastaan. Säätiö perustettiin vuonna 1887, ja sen päämaja sijaitsee Pariisissa.
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/71/Institut_Pasteur%2C_Paris_1.jpg/640px-Institut_Pasteur%2C_Paris_1.jpg)
Instituutin yli satavuotisen historiansa aikana sen tutkijat ovat löytäneet uusia sairauksia, erityisesti infektioita. Instituutti löysi ensimmäisenä HI-viruksen, ja siellä on kehitetty lääkkeitä ja rokotteita esimerkiksi kurkkumätää, tuberkuloosia, influenssaa, keltakuumetta ja ruttoa vastaan.
Instituutin toimitiloissa sijaitsee myös Louis Pasteur -museo ja hänen hautakappelinsa. Sittemmin on perustettu lukuisia Pasteur-instituutteja eri paikkakunnille ja vieraisiin maihin, erityisesti ranskankielisen kulttuuripiirin alueelle. Vuonna 2020 Pasteur-instituutin kansainväliseen verkostoon kuului kaikkiaan 32 tutkimuslaitosta, joista yli 25 sijaitsi Ranskan ulkopuolella. Verkoston toimipisteistä useat ovat kehittyneet sijaintimaansa keskeisiksi kansanterveyden tutkimuslaitoksiksi laboratorioineen.[1]
Lääketieteen Nobel-palkinto on myönnetty kymmenelle emoinstituutin tai sen kansainvälisen instituuttiverkoston tutkijalle. Heistä esimerkiksi Charles Nicolle oli perustamassa ja johti pitkään (1903–1936) Tunisin Pasteur-instituuttia.[2]
- Charles Louis Alphonse Laveran (1907)
- Ilja Metšnikov (1908)
- Jules Bordet (1919)
- Charles Nicolle (1928)
- Daniel Bovet (1957)
- François Jacob (1965)
- Jacques Monod (1965)
- André Lwoff (1965)
- Luc Montagnier (2008)
- Françoise Barré-Sinoussi (2008)