From Wikipedia, the free encyclopedia
Kaksikielinen keramiikka eli bilinguaalinen keramiikka (kaksikielinen/bilinguaalinen tyyli) on nimitys antiikin kreikkalaiselle keramiikalle, joka yhdisteli musta- ja punakuviotekniikkaa.[1][2] Kyseisen kaltaista keramiikkaa tuotettiin siirtymävaiheessa mustakuviotekniikasta punakuviotekniikkaan 500-luvun eaa. lopulla ja 400-luvun eaa. alussa.
Kaksikielistä keramiikkaa tuotettiin arkaaisen kauden lopulla. Sen kehittäjänä pidetään niin kutsuttua Andokides-maalaria, joka maalasi savenvalaja Andokideen vaaseja, noin vuonna 530 eaa.[1] Tekniikkaa käytettiin ennen kaikkea tyypin A vatsa-amforoissa sekä silmämaljoissa. Sekä mustakuvio-osa että punakuvio-osa vaasista oli yleensä saman vaasimaalarin tuotantoa, mutta joissakin tapauksissa tämä ei ole selvää. Tekniikkaa käytettiin suhteellisen lyhyen aikaan.[1]
Kaksikielisessä tekniikassa osa vaasista maalattiin mustakuviotekniikalla ja osa punakuviotekniikalla. Amforoissa eri tekniikoita käytettiin usein vastakkaisilla kyljillä. Joissakin amforoissa vaasin kummallakin puolella oli muutoin sama kuva. Silmämaljoissa ja muissa kylikseissä sisäpuolen kuvitus oli yleensä mustakuviotekniikalla ja ulkopuolen kuvitus punakuviotekniikalla.
Amforoissa vaasin pohjavärinä oli musta, kuten punakuviokeramiikassa. Vaasin kyljen poikki kulki kuitenkin paksu punainen eli savenvärinen nauha. Mustakuviotekniikkaa käyttäneessä vaasin puoliskossa hahmot oli tehty tähän nauhaan mustalla. Punakuviotekniikkaa käyttäneessä puoliskossa nauhan sisäosissa oli musta alue, jossa hahmot olivat punaisella. Kylikseissä sisäosan tondo saattoi olla tehty esimerkiksi punaisena ympyränä mustalle taustalle, ja hahmo mustakuvioisena tähän ympyrään.