Grossenhain (saks. Großenhain) on kaupunki Saksin osavaltiossa, Meissenin piirikunnassa Saksassa. Sen väkiluku oli 17 958 vuonna 2021 ja väestötiheys 137,8 km².[2] Kaupungin pormestari on Sven Mißbach.[1]
Großenhain | |
---|---|
Kaupungintalo |
|
![]() vaakuna |
|
![]() ![]() Großenhain |
|
Koordinaatit: |
|
Valtio |
![]() |
Osavaltio | Saksi |
Piirikunta | Meissenin piirikunta |
Hallinto | |
– Pormestari | Sven Mißbach[1] |
Pinta-ala | |
– Kokonaispinta-ala | 130,4 km² |
Väkiluku (2021) | 17 958[2] |
– Väestötiheys | 137,8 as./km² |
Postinumero | 01558, 01561 |
Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran jo vuonna 1205.[3] Useimmat keskiajalla rakennetut kaupungin rakennukset ovat jo tuhoutuneet, mutta Mariankirkko on säilynyt kunnossa ja sitä on uudistettu vuosisatojen aikana. Sotilaallisena linnoituksena muutaman sadan vuoden aikana toiminut vuonna 1289 rakennettu linna on rappeutunut ja nykyään se toimii kulttuurikeskuksena.[4]
8. kesäkuuta 1744 kello 21.00 Schlegelin teurastamon tiloissa syttyi tulipalo, joka vaati viiden ihmisen hengen ja tuhosi suurimman osan kaupungista kolmessa tunnissa. Rakennuksessa toimi 1900-luvulla vapaaehtoinen palokunta ja nykyään se on asuinrakennus.[5][6]
Vuonna 1744 Mariankirkko tuhoutui tulipalossa mutta jo seuraavana vuonna kirvesmiehet saivat pohjapiirustuksen valmiiksi ja vuonna 1748 järjestettiin uudistuneen kirkon avajaiset, mutta rahan ja ajan puutteen vuoksi sillä oli vain väliaikaisia laitteita. 1755 kuvanveistäjä Friedrich Wilhelm Mieth valmistaa alttarisaarnastuolinn puusta, hiekkakivestä sekä kipsistä.[7]
Museum Alte Lateinschule sijaitsee Mariankirkon välittömässä läheisyydessä Grossenhainin keskustassa. Museossa on yli 100 vuotta vanha kaupungin historiallinen kokoelma. Museo sijaitsee Vanhan latinalaisen koulun (engl. Old Latin School) tiloissa. Koulu on ollut kaupungissa todennäköisesti jo 1300-luvulla, sillä ensimmäinen maininta koulumestarista on vuodelta 1342. Koulu tuhoutui kahdesti tulipalossa vuosina 1586 ja 1744, kummallakin kerralla se rakennettiin uudestaan.[5]
Sama rakennus on toiminut kirjastona vuonna 1828, pyhäkouluna 1830, sairaalana, päiväkotina sekä puusepänliikkeenä. Museo rakennuksesta tuli vuonna 1907. Kahden maailmansodan vuoksi museo joutui muuttamaan useita kertoja samalla kadottaen arvokkaita kokoelmia. Vuodesta 1956 lähtien museo on kuitenkin ollut koko ajan samassa, aiemmassa koulurakennuksessa.[5]
Vuonna 1492 kaupunkiin rakennettiin kaupungintalo, joka toimi vuoteen 1744 asti kunnes tulipalo tuhosi suurimman osan kaupungista. Talolla oli myös taloudellinen merkitys, sillä rakennuksesta löytyi olutkellari sekä liha- ja leipämyymälä. Siellä oli myös suuri sali julkisia ja yksityisiä juhlatilaisuuksia varten sekä kappeli aina vuoteen 1540 asti.[8]
Tulipalon 1744 jälkeen uudistuneen kaupungintalon avajaisia vietettiin 13. toukokuuta 1746. Rakennuksen alakerrassa sijaitsi edelleen liha-sekä leipämyymälä. Ensimmäisessä kerroksessa sijaitsi rahastonhoitajan sekä tuomarin toimisto. Ylimmän kerroksen sali oli vain suutarien käytössä myyntipäivinä. Kaupungintaloa kohtasi taas tulipalo vuonna 1872 tuhoten kaikki kaupungin asiakirjat. Kaupungintalo rakennettiin jälleen 1875–1776 italialaiseen uusrenessanssityyliin ja sitä uudistettiin merkittävästi vuosina 1992–2010. Nykyinen rakennus on 51,6 metriä pitkä ja torni kohoaa 50 metriin asti.[8]
Tiedossa ei ole, miltä Grossenhainin ensimmäinen kaupungintalo näytti, koska siitä ei ole säilynyt yhtään valokuvaa.[8]
Dianan suihkulähde sijaitsee kaupungin itäpuolella. Suihkulähde vihittiin käyttöön 1916 ja sitä kruunaa kreikkalainen metsästyksen jumalatar Artemis.[5]
Kaupunkiin rakennettiin ensimmäinen apteekki vuonna 1605. Löwenapothekenin perusti Meissenistä kotoisin oleva apteekkari Vincentius Teuber, joka sai luvat vuonna 1606. Apteekkirakennuksen kellarien kerrotaan olevan 1200-luvulta.[5][9]
Karl Preuskerin kirjasto perustettiin vuonna 1828[10] , joka toimii historiallisessa toimistorakennuksessa. Kirjaston sisäpiha on muotoiltu luostarimaisen puutarhan tyyliseksi.[5]
Kaupungissa järjestetään vuosittain Moto Race-moottoripyöräkilpailut vuonna 1914 valmistuneella, alun perin sotilastukikohtana toimineella Grossenhainin lentokentällä[4], jossa on vain yksi kiitotie.[11]