Briggs Cunningham
From Wikipedia, the free encyclopedia
Briggs Swift Cunningham II (19. tammikuuta 1907 Cincinnati, Ohio – 2. heinäkuuta 2003 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen liikemies, autourheiluharrastaja ja kilpapurjehtija. Varakkaan pankkiiriperheen pojasta tuli kilpa-ajaja, nimeään kantavien kilpa-autojen suunnittelija ja rakentaja, kilpa-autotallin omistaja ja autojen keräilijä. Vuonna 1958 hän miehistöineen voitti America’s Cup -purjehduskilpailun 12-metrisellä Columbia-veneellä. Briggs Cunningham kehitti isopurjeen pussin kokoa ja paikkaa säätelevän[1] cunningham-taljan.[2][3]
Briggs Cunninghamin isä oli Ohion Cincinnatissa toiminut pankkiiri ja pääomasijoittaja, joka toimi muun muassa Procter & Gamble -suuryritykseksi kasvaneen yhtiön alkuvaiheen rahoittajana. Poika opiskeli Yalen yliopistossa. Lapsesta asti purjehdusta harrastanut Briggs Cunningham kiinnostui opiskeluvuosinaan kilpapurjehduksesta ja autourheilusta. 1930-luvun keskivaiheilla Cunningham oli mukana perustamassa Automobile Racing Club of America -järjestöä (ARCA) ja ryhtyi vuonna 1940 rakentamaan omia kilpa-autojaan. Buickin ja Mercedes-Benzin osista koostamalla ”BuMerc”-autollaan hän osallistui vuonna 1948 ensimmäiseen autokilpailuunsa New Yorkin osavaltion Watkins Glenin silloisella katuradalla ja ryhtyi sitten tavoittelemaan Le Mansin 24 tunnin ajon voittoa amerikkalaisrakenteisilla autoillaan eurooppalaisia kilpakumppaneita vastaan. Hänen yhteistyökumppaninaan oli ensin Cadillac ja sitten Chrysler, jonka uuteen hemi-suurtehomoottoriin perustuivat Cumminghamin omalla nimellä vuosina 1951–1955 rakentamat B.S. Cunningham -autot. Myöhemmin hän teki yhteistyötä Jaguarin, Maseratin ja Roger Pensken kanssa ja kilpaili autoillaan Le Mansin ohella Yhdysvaltain Grand Prix- ja Presidents Cup -tapahtumissa.[3][2]
Vuonna 1997 Briggs Cunningham sai Motorsports Hall of Fame of American ja vähän ennen kuolemaansa vuonna 2003 International Motorsports Hall of Famen jäsenyyden.[3][2] Huhtikuussa 1954 hän esiintyi Time-viikkolehden kannessa[4].